САД ЕДЕМ
4004 РІК ДО Н.Е.
Азірафаелю. Янголе Східних воріт.
Так, Господи?
Де полум'яний меч, що ти отримав від мене, Азірафаелю,
для охорони воріт Едему?
Меч? Авжеж.
Велика, гостра штукенція. Так.
Мабуть...
Має бути десь тут.
Скоро голову загублю.
От халепа.
МЕСОПОТАМІЯ
3004 РІК ДО Н.Е.
Привіт, Азірафаелю.
Кролі.
То ти дав смертним полум'яний меч?
І що тепер?
Всевишній більше не згадує.
Мабуть, на краще.
А це все що таке?
Збудуй човен і збери бродячий зоопарк?
Я чув, що Бог сердиться.
Хоче стерти людську расу.
Грозою.
Усіх?
Тільки місцевих.
Не думаю, що Всевишній сердиться на китайців.
І корінних американців.
- Або австралійців. - Поки що.
І Бог не всіх місцевих знищить.
Ной, он там,
його родина, сини, дружини,
з ними все буде добре.
Але всіх інших втоплять?
І дітей? Ви ж не вб'єте дітей?
Це радше наша прерогатива.
Так, але коли все скінчиться,
Всевишній вивісить нову штуку під назвою «веселка»,
як обіцянку більше всіх не топити.
Як мило.
Не можна судити Всевишнього.
Шляхи Господні…
Хочеш сказати «незвідані»?
Можливо.
Шеме!
Єдиноріг хоче втекти.
Запізно!
Ну, є ще один.
Отче, будь ласка.
Пробач їм.
ГОЛГОФА - 33 РІК Н.Е.
Бо не відають, що роблять.
Прийшов понасміхатися над бідолахою?
Насміхатися? Я?
Ваші ж його туди відправили.
Зі мною не радяться, Кролі.
Я змінив.
- Що змінив? - Ім'я.
Кролі не підходить.
Якесь плазунське ім'я.
Ти ж змій.
Як тебе називати?
Мефістофель? Асмодей?
Кроулі.
А ти...
його знав?
Так.
Розумний молодий чоловік.
Показав йому всі королівства світу.
Навіщо?
Він тесля з Галілеї. Не має можливості мандрувати.
Мабуть, боляче.
Що він сказав, що так усіх розсердив?
«Любіть одне одного».
О так. Цього достатньо.
РИМ
8 РОКІВ ПО ТОМУ
Що в тебе є?
Дай мені глек того, що можна пити.
Домашнє темне.
Два сестерція.
Кролі... Кроулі?
Що ж...
Дивно зустріти тебе тут.
Ти досі демон?
Що за дурне питання?
А хто ще, трубкозуб?
Будьмо.
Надовго в Римі?
Заскочив на швидку спокусу. А ти?
Хотів поїсти в новому ресторані Петронія.
Чув, він готує неймовірні устриці.
Ніколи не їв устриць.
Дозволь спокусити...
О ні.
Це ж твоя робота.
КОРОЛІВСТВО ВЕССЕКСА
537 РІК
Агов?
Я, сер Азірафаель, лицар Круглого столу,
прийшов поговорити
з Чорним лицарем.
Авжеж.
Вітаю.
- Так, ходи. - Я...
Я сподівався поговорити з Чорним лицарем.
Ти шукав Чорного лицаря, дурню.
Але знайшов свою смерть.
Це ти там, Кролі?
Кроулі.
Що це за ігри такі?
Усе гаразд. Я його знаю.
Займаюся розпалом.
Щось готуєш?
Ні, поширюю розкол і незгоду.
Король Артур надто перейнявся миром,
тож я розпалюю ворожнечу.
А я маю розпалювати мир.
То ми обоє працюємо в цих вологих місцях,
анулюючи один одного?
Можна й так сказати.
Тут доволі вогко.
Простіше було б залишитися вдома.
А якби ми просто звітували,
що зробили, як наказано?
Це ж брехня.
Можливо, але результат був би той самий.
Анулювання.
Але, любий друже...
Вони перевіряють.
Михаїл — ще той педант.
І Гавриїла сердити не хочу.
У наших важливіші справи,
ніж перевіряти звіти із Землі.
Їм досить отримати документальне підтвердження.
Просто треба щось робити час від часу.
Н! У жодному разі!
Я шокований, що ти таке пропонуєш.
Кінець розмови. Більше ні слова.
- Авжеж. - Авжеж!
ТЕАТР «ГЛОБУС» ЛОНДОН
Устриці!
- Апельсини! - Виноград, будь ласка.
- Бути чи не бути, оце питання. - На вигляд смакота.
А що шляхетніше?
Скоритись стрілам і нещадній долі...
Ти ж казав, що тут ми будемо непомітні.
Зіллємося з натовпом.
Такий був задум.
- Стривай. - Апельсини!
Це черговий похмурий витвір Шекспіра?
- Не дивно, що нікого нема. - Це він.
Якщо ваша ласка, шановні. Можу я попросити про невелику послугу?
Чи могли б ви, як глядачі,
трохи більше допомогти?
Як коли зайшов дух його батька,
а я сказав: «Він за тобою!»
Саме так. Це страшенно допомогло.
Усі на сцені відчули, що їх цінують.
Більше б такого.
Шановний пане Бербедж,
декламуйте рядки жваво.
Я марную тут час.
Ні, ви чарівний.
Я обожнюю ці...
розмови.
А що думає ваш друг?
Він не мій друг.
Ми не знайомі. Не знаємося.
Гадаю, вам слід продовжити.
Так. Бербедже, прошу.
З початку.
Бути чи не бути.
Оце питання.
Бути! Тобто не бути!
Ну ж бо, Гамлете! Активніше!
А що шляхетніше?
- Скоритись стрілам... - Він талановитий.
Роки не мають над ним влади, і розмаїття його не обридне.
Непогано.
Умерти. Заснути.
- Не треба... - Чого хочеш?
Чого ти думаєш, що я чогось хочу?
Ти замислив погане.
Звісно. А ти замислив добре, так?
Багато добрих справ?
Не має спокою... добро.
Мені треба в Единбург в кінці тижня.
Пара благословень.
Невеличке диво.
Очевидно, доведеться їхати верхи.
Коні затверді для сідниць.
Дизайнерський недолік.
Я теж маю бути в Единбурзі наприкінці тижня.
Маю спокусити главу клану вкрасти худобу.
Нескладне завдання.
Муки зневаженого кохання, пиха можновладців...
І я подумав, що нам варто...
Марна трата часу — обом їхати в Шотландію.
Ти ж не пропонуєш те...
на що...
натякаєш.
Тобто?
Щоб один з нас поїхав в Единбург і зробив обидві роботи.
Благословення і спокуса.
Ми вже таке робили.
Десятки разів.
- Наша угода... - Не кажи так.
Нашим головним офісам усе одно, як виконуються завдання.
Вони хочуть викреслити їх зі списку.
У Пеклі взнають — не просто розгніваються,
вони тебе знищать.
Ніхто ніколи не дізнається.
Розіграємо Единбург.
Добре. Орел.
Боюся, решка. Ти їдеш у Шотландію.
І так кожну виставу, Джульєтто.
Повний провал.
Потрібне диво, щоб прийшли на «Гамлета».
Ну добре. Я це зроблю. Пригощаю.
- Справді? - Але я люблю комедії.
ПАРИЖ
Пісня леза й радість народу.
Чарівно, правда?
- Дайте глянути вашу шию... - Пане...
Це велика...
помилка...
Помилка.
Давно не говорив французькою.
Я думаю...
Я знаю англійську.
Послухайте.
Падіння леза гільйотини.
Правда, страшно?
Так. Бідній жінці відтинають голову. Страшно.
Це П'єр. Аматор.
Завжди зарано відпускає мотузку.
А вам пощастило, що я, Жан-Клод,
знесу вашу віроломну голову з плечей.
Послухайте, це жахлива помилка.
- Ви не розумієте... - Хороші новини.
Ви 999-ий аристократ,
який помре на гільйотині від моєї руки.
Але перший англієць.
А зараз...
Прошу, ні.
Позбавити мене тіла — жахлива помилка.
Це буде страхіття.
Тварини.
Тварини не вбивають одне одного машинерією, янголе.
Лише люди.
Кроулі.
Боже милостивий.
Що, у дідька, ти робиш у Бастилії?
Ти хотів відкрити книгарню.
Хотів.
Я зголоднів.
«Зголоднів»?
Якщо тобі цікаво, я їв млинці.
Лише в Парижі пристойні млинці.
І булочки.
Ти перетнув канал під час революції,
щоб перекусити?
- У такому вбранні? - У мене принципи.
Я чув, що вони тут захопилися, але...
Вони не просто захопилися.
Вони ефективно відтинають людям голови
великою головорізкою.
Чому не зробив диво, щоб повернутися додому?
Того місяця мені винесли догану.
Сказали, що я зробив забагато зайвих чудес.
Гавриїл надіслав гнівну записку.
Пощастило, що я був поряд.
Мабуть.
Чому ти тут?
Мої надіслали подяку за чудово виконану роботу.
То це твоїх демонічних рук справа?
Ні. Люди це самі придумали. Я тут ні до чого.
Мабуть, мені варто подякувати за порятунок.
Не кажи так.
Якщо мої дізнаються, будуть проблеми.
Мої не шлють записок.
Що ж, я вдячний.
Можна пригостити тебе?
У такому вигляді?
Наряд чи це рахується як диво.
Твоя черга, жирний аристократе.
У такому вбранні проблем не уникнеш.
Що на обід?
Хочеш млинців?
ПАРК СЕНТ-ДЖЕЙМС ЛОНДОН 1862
Я тут думав. А якщо щось піде не так?
У нас багато спільного.
Я не знаю.
Ми обоє починали як янголи, але тебе скинули.
Не те, щоб скинули. Просто я...
сам плавно сповз униз.
У мене прохання.
Ми вже уклали угоду, Кроулі.
Триматися на віддалі.
Допомагати за потреби.
Це дещо інше,
на випадок провалу.
Не люблю провалів.
Як все піде не так,
потрібна страховка.
Що?
Я написав. Стіни мають вуха.
Не стіни, а дерева.
Качки мають вуха.
Качки мають вуха?
Мабуть. Так вони чують інших качок.
Виключено.
Чому?
Це може знищити тебе.
Я не дам тобі засобу для самогубства.
Я не тому прошу. А як страховку.
СВЯЧЕНА ВОДА
Я не ідіот, Кроулі.
Уявляєш, що буде...
якщо дізнаються, з ким я побратався?
Це цілком виключено.
Побратався?
Називай, як хочеш.
Не думаю, що є сенс це обговорювати.
У мене є з ким брататися, янголе.
- Аякже. - Ти мені не потрібен.
І це взаємне почуття, вочевидь.
Вочевидь.
ЛОНДОН
Пане Ґлоціер, пане Гармоній.
Пане Фелл, ви спізнилися.
Та не хвилюйтеся.
Книги для фюрера у вас?
Так.
Книги пророцтв.
Оттвелл Біннс, Роберт Ніксон, матінка Шіптон.
Перші видання, як замовляли.
А ще одна книга, яку ми просили принести?
Фюрер чітко сказав, що вона йому потрібна.
У ній пророцтва правдиві.
З такими пророцтвами ми виграємо війну.
«Ґрунтовні й вичерпні пророцтва Агнеси Оглашенної, відьми».
Не пощастило.
Боюся, це Святий Грааль усіх пророчих книг.
Фюрер і Святий Грааль хоче.
А також Спис Долі, якщо натрапите.
Чому немає примірників книги Агнеси Оглашенної?
Ми чітко дали зрозуміти, що гроші не проблема.
Ви розбагатієте.
Непродані примірники «Пророцтв»
були знищені видавцем,
тобто всі.
Вони не продали жодного.
Але я знайшов каталог видавництва за 1655 рік,
і там було вказано одне пророцтво Агнеси Оглашенної.
Яке?
Пророцтво на 1972 рік.
«Не купуй Бетамакс».
Хто такий Петер Макс?
Гадки не маю.
Я передам фюреру.
Ці томи пророцтв будуть у Берліні до кінця тижня.
Фюрер буде вдячний.
Ви нам дуже допомогли, пане Фелл.
Прикро, що вас треба знищити, але не беріть до серця,
чергова смерть від бомби.
Як неблагородно.
А ви не хвилюєтеся, мій друже.
Не хвилюється.
Хто вона?
Вона, мої лицемірні нацистські знайомі,
причина, через яку жодна книга не вирушить до Берліна,
а ваша огидна шпигунська мережа
решту війни проведе за ґратами.
Дозвольте представити — Роуз Монтґомері,
капітанка британської військової розвідки.
Дякую за представлення.
Наша сторона знає про вас усе.
Вона завербувала мене працювати на вас.
І зараз вона скаже вам, що будівлю оточили
британські агенти,
і що вас двох...
Як там кажуть американці?
Поводили за ніс.
- Щодо цього... - Так, агов!
Виходьте!
Оточіть їх!
Роуз, де твої люди?
Ми всі тут.
Дозвольте представити фройляйн Ґрету Кляйншмідт.
Вона працює на нас.
Ти обдурила цього дурного букініста.
Гарна робота, люба.
Це було неважко, любий.
Він такий наївний.
«Поводити за ніс». Треба запам'ятати.
Мене поводили за ніс, тебе поводили за ніс,
його, її... поводили за ніс.
То про що ми?
О так. Ваше вбивство.
Ви не можете мене вбити.
Це паперова тяганина.
Вибачте, освячена земля.
Наче йти по розпеченому піску голими ногами.
Що ти тут робиш?
Рятую тебе від неприємностей.
Я мав здогадатися. Звісно.
Вони працюють на тебе.
Ні. Це купка недоумкуватих нацистських шпигунів, що бігають Лондоном,
шантажують і вбивають людей.
Я не хотів, щоб ти зганьбився.
Пане Антонію Джей Кроулі.
Ваша слава вас випереджає.
- Антоній? - Не подобається?
Ні, я такого не казав. Я звикну.
Славнозвісний пан Кроулі?
Як шкода, що ви обоє маєте померти.
А що означає «Джей»?
Просто «Джей».
Погляньте!
Ціла чаша свяченої води.
І немає охорони.
Досить балачок. Убий їх обох.
За хвилину німецький бомбардувальник скине бомбу,
яка влучить сюди.
Якщо побіжите дуже швидко, можливо, не помрете.
Вам не сподобається вмирати, і те, що буде потім.
Хочете, щоб ми повірили?
Сьогодні бомби впадуть на Іст-Енд.
Так. Знадобилося б раптове диявольське втручання,
щоб збити їх із курсу.
Ви марнуєте дорогоцінний час на втечу.
І якщо за 30 секунд сюди влучить бомба,
знадобиться справжнє диво, щоб я і мій друг вижили.
Справжнє диво?
Убий їх. Вони мене дратують.
Дуже мило з твого боку.
Замовкни.
Це правда.
Ніякої паперової тяганини.
Книги.
Я забув про книги!
Мабуть...
Невеличке демонічне диво від мене.
Підкинути додому?
СОХО, ЛОНДОН
БРУДНИЙ ОСЕЛ
Спайку, ти силач, тягатимеш канати.
А вона спускатиметься канатами?
Чекай.
Ви хто?
Я чув, вам потрібен зломщик.
Я чекав на пана Наркера.
Пан Наркер пішов у засвіти.
Його справа перейшла мені.
Ми були в одній камері. Він усього мене навчив.
Я Шедвелл.
Сідайте, пане Шедвелл.
Молодший капрал Шедвелл.
Якщо ви не проти.
Що такого цінного
залишать на ніч у церкві?
Деталі обговоримо
на місці.
Вам усім дуже добре заплатять.
Маєте питання, молодший капрале Шедвелл?
Грабіж церкви.
Тут, бува, не йдеться про магію?
Ні.
Це не відьмацька крадіжка.
Шкода.
Ще запитання?
А ви не відьмак,
чаклун чи хтось, хто називає кота кумедним ім'ям?
Ні. Тварин не маю. Ще хтось?
Скільки нам заплатять?
Сто зараз, ще сто, коли зробите справу.
І ще сто за мовчання.
Пане Кроулі?
Можна вас на хвилинку?
Так... Молодший капрале Шедвелл.
Де ж ви капрал? Ви не схожий на військового.
Саме про це я хотів з вами поговорити.
Ви пам'ятаєте, як сьогодні
я поставив конкретне запитання щодо чаклунства?
Так.
Я гордий член величезної організації.
Велетенської.
Таємної армії, яка бореться з відьмами.
Як мило.
Армія відьмоловів. Може, ви чули про неї.
Ви казали, що вона таємна.
Хтозна, коли такому панові
може знадобитися така організація.
Панові, який тринькає сотні фунтів.
Якщо будемо потрібні, армія відьмоловів до ваших послуг.
Ціла армія?
Подумайте.
Ви знаєте, де мене знайти.
- Що ти тут робиш? - Треба поговорити.
Про що?
Я працюю в Сохо. Чую дещо.
Я чув, що ти замислив... аферу,
щоб пограбувати храм.
Кроулі, це небезпечно.
Свята вода не лише вб'є тіло.
Вона повністю тебе знищить.
Ти висловив свою думку 105 років тому.
І я її не змінив.
Я не дозволю тобі ризикувати життям.
Навіть у разі небезпеки.
Тож...
скасовуй пограбування.
Тільки не відкручуй кришку.
Вона справжня?
Найсвятіша.
Після всього, що ти сказав.
Мені тобі дякувати?
Краще ні.
Тебе кудись підкинути?
Ні, дякую.
Не розчаровуйся.
Може, колись...
Не знаю.
Влаштуємо пікнік.
Повечеряємо в «Рітці».
Я тебе підвезу. Куди завгодно.
Ти їдеш надто швидко, Кроулі.
ДОБРІ ПЕРЕДВІСНИКИ
Вибачте. Правильний номер.
ЗАЧИНЕНО
Я піду в головний офіс і все їм поясню.
Так. Гавриїле...
Гавриїле... найсвятіший...
П'ЯТНИЦЯ
ДЕНЬ ДО КІНЦЯ СВІТУ
Ні, надто формально.
Вітаю, Гавриїле, друже.
Тут є дитина, з якою слід розібратися,
щоб усе знову було добре.
Боже.
Привіт, Гавриїле.
Тобі варто знати,
що через прикру плутанину в лікарні
Антихриста підкинули не тим.
Але все гаразд, бо я його знайшов.
Він живе в англійському селищі Тадфілд.
І його 11-ий день народження став початком...
кінця всього.
У мене є його адреса, тож треба просто його усунути,
тоді все буде добре.
З ним буде величезний пекельний пес.
Знайти його буде просто.
Це було не те життя, яке уявляв Цербер
для себе в останні дні перед Армагеддоном.
Форма визначає сутність.
Є певний тип поведінки малих собак,
який фактично впаяний у гени.
Його здивував сусідський рудий кіт,
і він вирішив налякати його
старим добрим палаючим поглядом.
Раніше завжди спрацьовувало.
Пес очікував на нові експерименти з котами,
які включали стрибання довкола й схвильований гавкіт.
Повірити не можу!
Триста п'ятдесят років моя сім'я берегла її.
Триста п'ятдесят років!
Яка я дурна!
Ходімо, Песику.
Привіт, з тобою все добре? Допомогти?
Усе гаразд.
Але ти плакала.
Я знаю.
Привіт.
Це прозвучить тупо,
але я загубила книгу, і це занадто для мене.
Я допоможу тобі шукати.
Дуже люб'язно. Вона довгий час була в моїй родині.
Я теж написав книгу.
Про пірата, який був відомим детективом.
Вона цікавіша за твої книги.
Особливо коли із зорельоту виходить динозавр
і б'ється з ковбоями.
Вона б тебе розважила.
Я Адам. Живу на Хоґбек Лейн.
Дякую, Адаме.
Я Анафема.
Ти місцевий?
Це мій світ.
Від лісу Хоґбек до Діпа і від старого кар'єру до ставка.
Бачив двох чоловіків у чорній машині?
Вони вкрали книгу?
Професійні злодії, певно, цим і займаються.
Ні, вони не навмисно вкрали.
Хочеш лимонаду?
А треба вломитися в котедж і битися з відьмою?
Це мій котедж.
Я його орендую.
Вибач за особисте запитання,
але ти не відьма?
Ні, я окультистка.
Тоді все добре.
Ходімо, дурна собако.
Над Жасминовим котеджем уже сотні років висіла підкова.
Захищала мешканців від зла, принаймні вони в це вірили.
Можеш залишити його в саду.
Він має робити те, що кажуть.
Інакше тато не дозволить його залишити.
Песе, всередину.
Молодець. Бачиш? Це не важко.
Цербер увійшов у котедж, і згорів ще один шматочок Пекла.
ЦЕЙ КАПЕЛЮХ НАЛЕЖИТЬ
МАЙОРУ ВІДЬМОЛОВУ НЕ ЧИНИ ПЕРЕЛЮБУ ПУЛЬСИФЕРУ
РАХУНКИ ТА ІНШІ ЗВІТНОСТІ
Строго кажучи,
Шедвелл не керує армією відьмоловів.
Згідно з гросбухом Шедвелла, нею керує генерал відьмолов Сміт.
За ним ідуть полковники відьмолови Ґрін і Джонс,
і майори відьмолови Джексон, Робінсон і Сміт.
Крім них, ще були майори відьмолови Пательня,
Бляшанка,
Пляшкамолока, покійний,
і Буфет,
бо обмежена уява Шедвелла
уже почала здавати позиції.
НАЙКРАЩЕ КАФЕ У ВОНДСВОРТІ СНІДАНОК — ОБІД — ВЕЧЕРЯ
Сержанте Шедвелл.
Пане Кроулі.
Маєте чудовий вигляд.
Живу без гріха.
А ваш батько, як він?
Ви на нього схожі.
Так кажуть. З ним усе добре.
Я підготував гросбух.
Людям треба платити, Ваша честь.
Для відьмоловів настали важкі часи у цей дегенеративний вік.
У цьому немає потреби.
Двісті п'ятдесят фунтів.
Я привезу гроші в суботу.
Лише готівкою в конверті.
Карток не приймаю.
Ви мене вражаєте.
Отже...
В Оксфордширі є селище Тадфілд.
Пошли туди найкращих людей.
Я шукаю хлопця. Йому 11.
Більше інформації нема.
Але шукай будь-що... дивне.
Цей... хлопець...
відьмак?
Можливо.
Спершу треба його знайти, так?
Угу.
Мій найкращий агент —
лейтенант відьмолов Стіл.
Дзвоніть, як щось знайдете.
Сержант відьмолов Перець.
Усі члени моєї сім'ї мали окультні сили.
Ми бачимо лей-лінії.
Ясно. А що таке лей-лінії?
Невидимі енергетичні лінії, які з'єднують місця сили.
Дивно, що є невидимі енергетичні лінії,
а я їх не бачу.
Ми бачимо ауру.
А це що?
Кольорове силове поле, яке оточує людину.
Воно у всіх є.
І я можу подивитися на її силу й колір і сказати, як ти почуваєшся.
Суперезно. Чому цього не вчать у школі?
Бо школа — це репресивний держмеханізм.
А якого кольору моя аура?
Адаме, я не бачу твоєї аури.
Ти казала, вона у всіх є.
Я не знаю.
Це мистецтво, а не наука.
А чого ще не вчать у школі?
Убивають тюленят.
Вирубують дерева, щоб ти їв дешевий бургер.
Генетично модифікована їжа.
А ще глобальне потепління.
І тому, що в китів великий мозок,
на них полюють без причини.
Атомні станції.
Атомні станції — дурня.
Так!
Ми їздили туди на екскурсію, нічого не булькало,
не було зеленого диму, нікого
в скафандрах. Там було нудно.
Так, але їх треба позбутися.
І нехай, якщо не булькають.
Адаме, я мушу працювати.
Але якщо тобі це цікаво,
у мене є старі журнали.
Можеш не читати, якщо не хочеш.
Клас.
ЗНАЙШЛИ АТЛАНТИДУ? ПІДВОДНЕ МІСТО
ТИБЕТСЬКІ МАЙСТРИ ФАКТИ Й ВИГАДКА
Анафемі було б легше все зрозуміти,
якби вона зрозуміла, чому не бачила аури Адама.
Із цієї ж причини люди на Таймс-Сквер
не бачать Америки.
Азірафаелю,
я отримав повідомлення.
У тебе щось серйозне?
Кажи.
Пробачте?
Що відбувається?
Отже...
Ну...
Це щодо Антихриста.
Так?
Я думаю...
Є імовірність,
зважаючи на всі альтернативи...
що інша сторона
загубила його.
«Інша сторона»?
Загубила?
Він син посла США. Під постійним наглядом.
Інша сторона зараз перевозить його в рівнину Меґіддо.
Здається, це традиційна точка початку.
На Близькому Сході заворушення. Усе за планом.
Чотири вершники виїжджають.
Остання велика битва між Небом і Пеклом.
Так. Ну...
Є імовірність, що демон Кроулі,
хитрий супротивник...
Тримає мене в напрузі, скажу вам.
Але... син... посла...
- Це може бути змова. - Змова?
І справжній Антихрист може бути...
деінде.
Де?
Не знаю.
Я можу дізнатися.
У мене є команда... агентів.
Віддана команда, яка проведе розслідування.
Суто гіпотетично,
якщо це так...
Це нічого не змінить, Азірафаелю.
Війна в Раю почалася
задовго до створення Землі.
Кроулі та решту скинули, але нічого не вирішено.
Мабуть, ні.
Але ж навіщо ще одна війна?
Хоч ми й цінуємо твої гіпотези, Азірафаелю,
боюся, у нас є інші справи.
Земля сама себе не знищить.
Ні. Так. Авжеж.
Привіт.
Р. П. Тайлер.
Сусідська варта.
Я не міг не помітити, юна панно, що у вас мапа.
Щось шукаєте?
Я орендую Жасминовий котедж.
Боже милостивий, ви американська туристка.
Пробачте. Я думав, що ви щось винюхуєте.
Так.
Слухайте, 11 років тому дещо прийшло в селище.
Якийсь звір чи істота.
І якщо ви в сусідській варті, то, може, помітили.
Тадфілд — дуже шановане селище.
Якщо ви приїхали покурити товсті косяки
чи відлетіти в кайфоляндію,
раджу пошукати інше місце.
Наприклад, у своїй Америці.
«Товсті косяки»?
Що ви про це думаєте?
Це янгол, що засидівся на Землі.
Я йому не довіряю.
Гіпотези, аякже.
БІЛЕ РІЗДВО В ОКСФОРДШИРІ — ЗНОВУ
ВСУПЕРЕЧ ПРОГНОЗАМ У ТАДФІЛДІ СНІГ
ЄДИНЕ МІСТО АНГЛІЇ.
ЯБЛУНІ ПЛОДОНОСЯТЬ КРАЩЕ
Алло.
Сержанта Шедвелла, будь ласка.
Або... когось із підлеглих.
Я спробую дізнатися, чи він вільний.
Зачекайте.
Агов, пане Шедвелл.
Привіт, любий.
Вітаю, мадам Трейсі.
Ану геть, розпуснице.
Вас питає якийсь пан.
Говорить вишукано.
І на вечерю в неділю я приготую печінку.
Краще вечеря з дияволом.
І поверніть тарілки з минулого тижня.
Любчику.
Так?
Сержанте Шедвелл.
- Це самі знаєте хто. - Хто?
Я. Ваш... спонсор.
У вас є вільні люди?
Треба, щоб вони понишпорили трохи.
Понишпорили?
А де саме нишпорити?
Тадфілд. Маленьке селище в Оксфордширі.
Там хлопчик, за яким слід простежити.
Я весь час мушу знати, де він.
Можу дати вам адресу.
Відішлю туди найкращих людей.
Добре. Дуже вам дякую.
Я мав раніше спитати про майора Пляшкамолока.
Так шкода, що він передчасно помер. Я послав квіти.
Ми вдячні за квіти. І за додаткові 20 фунтів для родини.
Він був хоробрим.
Я був вражений, як він помер.
Хоробрий чоловік.
Я буду біля книгарні... наступного тижня,
заберу заборгованість за рік.
Загін найкращих людей у Тадфілд.
І нехай будуть там до подальших вказівок.
Хлопчика звати...
Адам Янг.
Живе за адресою Хоґбек Лейн чотири, Тадфілд.
Записали?
Так, ваша честь.
- Тадфілд. - Добре. Па-па.
Повідомте, коли ваші люди будуть на місці.
«Па-па».
Південний гомик.
Знайшов відьом, рядовий відьмолов Пульсифере?
Навіть більше.
Я знайшов дещо дуже цікаве.
Я виявив незвичні погодні умови.
В Оксфордширі є містечко з дивними погодними явищами.
Кривавий дощ? Рибний дощ?
Сатанинський мороз влітку знищив посіви,
коли якась жінка посперечалася з фермером?
Ні. Просто...
Завжди ідеальна погода, відповідна сезону.
І що тут незвичного?
Нормальна погода завжди — ненормально.
Прохолодна осінь, довгий спекотний серпень.
Про таку погоду ми мріяли в дитинстві.
Останні 11 років на Різдво там падає сніг.
Не цікавить.
Шукай відьом і відьмацькі феноменомони.
Він називав себе «доктор Чорний Морок»,
та ви знаєте його під іншим ім'ям.
ГОЛОД
Він любить голод.
Любить, коли в модних ресторанах люди мало їдять.
Ваша основна страва.
Куряча піна на витяжці з желе броколі з грибною пінкою.
Шеф-кухар радить спершу скуштувати це.
Кулька, наповнена лавандовим повітрям.
Це перша страва.
Щойно спало на думку.
Ніколи не бачив стільки голодних багатих людей.
Він бізнесмен, у якого мережа ресторанів.
ЇДАЛЬНЯ МОТЕЛЬ БУРГЕРЛОРД
І він запускає дещо нове. Корм. Їжа без їжі.
АЙОВА, США
Штучна булочка. Штучний бургер.
Смажена картопля без картоплі.
Безкалорійний соус.
І наша гордість:
штучний маринований огірок.
Коктейльна суміш, що не має поживної цінності.
Жодна суміш не має поживної цінності.
Що ж, спробуймо.
Натискай кнопку, коли видаєш корм.
І не називай це їжею. Це корм.
Не-їжа корм містить переплетені молекули протеїну,
непомітні травним ензимам,
безкалорійні підсолоджувачі,
барвники. Це субстанція,
а не їжа.
З кормом втрачаєш вагу, волосся, нирки.
Викликає анальну кровотечу.
Морок?
Я так і думав.
«Високий пан з бородою, у костюмі».
Вам пакунок. Підпишіть.
Ваги.
Нарешті.
Я лечу в Англію.
Я повідомлю пілота. Коли повернетеся?
Хтозна.
Скасуй усі зустрічі.
Надовго?
На осяжне майбутнє.
КОРМ
ПОСІБНИК ВІДЬМОЛОВІВ
Сержанте Шедвелл, пам'ятаєте селище, про яке я казав,
з ідеальною погодою?
Згідно з посібником,
відьми впливають на погоду.
А якщо я зганяю туди завтра?
Перевірю?
Я б міг заплатити за бензин.
Це селище часом не називається Тадфілд?
Як ви дізналися?
Так.
Гадаю, шкоди не буде.
Зайди сюди перед дев'ятою ранку, перш ніж їхати.
Навіщо?
По лати праведності.
Це я.
Зустрінемося в третьому місці.
Це стара альтанка, автобус 19 чи кафе в Британському музеї?
Альтанка. Буду там за 15 хвилин.
Тату, ти знав, що всюди є лей-лінії?
Ні, Адаме. Лей-лінії — це дурня.
Тобі сподобається, Дейрдре.
Вони причепили пістолет під стільцем.
Це не дурня.
Якби була дурня, про це не писали б у журналах.
Тибетці стежать за нами
через приховані тунелі.
Я, мабуть, ляжу раніше.
З ним усе гаразд?
Усе добре.
Ну?
Є новини?
Які новини?
Дізнався ім'я зниклого Антихриста, адресу і розмір взуття?
Розмір взуття? Навіщо... Нащо розмір взуття?
Це жарт. У мене теж нічого.
Це Великий задум, Кроулі.
Так, до твого відома,
велика релігійна дупа —
цей триклятий Великий задум!
Хай тобі пробачать.
Мені не пробачать.
Ніколи.
Це частина демонічної роботи.
Непрощенний. Ось хто я.
Ти ж був янголом.
Це було давно.
Ми знайдемо хлопця. Мої агенти впораються.
А тоді що?
Ми його усунемо?
Хтось усуне. Я не вбиваю дітей.
Ти демон. Це я хороший. Я не мушу вбивати дітей.
Якщо вб'єш, світ отримає відстрочку,
і руки Раю не будуть у крові.
Ваші руки не в крові? Як благочестиво.
Я благочестивіший за тебе. У тому й суть.
Ти сам мусиш убити хлопця.
Святенник.
Я нікого не вбиватиму.
Це смішно. Ти смішний.
І чому я говорю з тобою?
- Я теж. - Досить, я йду.
Ти не можеш піти.
Немає куди йти.
Всесвіт великий.
Навіть якщо все скінчиться у вогні,
ми звалимо разом.
Звалимо разом?
Послухай себе.
Як давно ми дружимо?
Шість тисяч років!
Дружимо? Ми не друзі.
Ми янгол і демон.
У нас немає нічого спільного. Ти мені не подобаєшся.
Подобаюся.
Навіть якби я знав, де Антихрист,
я б не сказав. Ми по різні боки.
Ми на нашому боці.
Немає «нашого» боку, Кроулі.
Уже ні.
Усе скінчено.
Авжеж.
Ну, тоді...
Гарного судного дня.
Блискуче.
АТОМНА ЕНЕРГІЯ? — НІ, ДЯКУЄМО
ЗРОБИМО ПЛАНЕТУ БЕЗ'ЯДЕРНОЮ ЗОНОЮ
Ти зможеш.
Воно наближається.
Стає сильніше.
- Це... - Неможливо.
Це жарт?
Електростанція виробляє
двісті сорок мегават, Еріку.
Просто згідно з показниками,
її ніщо не виробляє.
Тобто як я маю санкціонувати?
Більше нікого немає?
Я знаю, що я міністр.
Тоді так.
Я дозволяю відкрити цю кляту штуку.
Таке не щодня побачиш.
Величезний простір без атомного реактора.
Там нічого немає.
Не нічого, шефе.
Схоже на лимонний льодяник.
Виправ усе. Покінчи з усім.
Покінчи з усім.
Переклад субтитрів: Наталя Ковалишин
Творчий керівник Владислава Бурмістрова