AZIRAFAL
Zavěste a zkuste zavolat znovu.
Jste majitelem tohoto podniku?
Vypadám snad, že jsem knihkupec?
Azirafale!
Azirafale, kde proboha jsi, ty idiote?
Nemůžu tě najít!
Azirafale, proboha...
Pro Satana...
Pro někoho, kde jsi?
Odešel jsi.
Někdo mi zabil nejlepšího přítele!
Bastardi!
Vy všichni!
PROROCTVÍ AGNES ŠÁHLÉ
Svět je špatný, ale můžeme ho napravit.
Je fuk, že vy tři už nejste moji přátelé.
Mám lepší přátele, než kdy vy budete.
Moji noví přátelé se brzy sejdou.
Přijdou sem. A pak všechno zlepšíme.
DOBRÁ ZNAMENÍ
Crowley ztratil Azirafala
a svět by za pár hodin měl skončit.
V pekelných knihách měl pořádný záznam.
Přesně tohle Peklo zajímalo.
Nemám odhazovat odpadky, co?
Asi bych měl odhazovat odpadky. Jsem démon.
Ve skutečnosti to nikoho nezajímá.
Pane Shadwelle?
Co se vám proboha stalo?
Co byste řekla, když vám povím,
že tato ruka právě vymazala jednoho démona ze zemského povrchu?
Řekla bych, že někdo tu musí jít dovnitř
a dát si šálek dobrého čaje.
Mladý Newt je pořád někde venku.
V zajetí pohanských vášní a okultního zla.
Možná jsou tam i ženské.
Ale no tak...
Tady nemůžete zůstat,
protože každou chvíli přijde paní Ormorodová.
Pojďte sem a pěkně se natáhněte.
Mladému Newtovi jste v tomhle stavu k ničemu.
Jo.
Na chvilku se natáhnu.
Nikdo nikdy nedokázal, co já.
Ani Hopkins, ani Siftings,
ani Dalrymple.
Jsem nejlepší zbraň.
Jsem zbraň soudného dne.
Co je tohle za místo?
Ty! Jdeš pozdě.
Ano.
Vlastně, já...
Nechtěl jsem tu...
zatím být.
Ještě jsem nedořešil všechno... na Zemi.
Ty jsi Azirafal, že?
Příslušnost, anděl Východní brány.
Celá tvá četa na tebe čeká.
Azirafal.
Azirafal... Co mi to připomíná?
Počkat.
Azirafal.
Byl ti vydán...
Plamenný meč, vím. Není to moje chyba.
Měla tehdy moc těžký den.
Dostal jsi také tělo. Kde to tělo máš?
Obávám se, že jsem nebyl připravený
vstoupit do transportního portálu.
A tělo... se rozpadlo.
Rozpadlo?
Bylo šest tisíc let staré.
Já těla vydávám
a taky je dostanu zpátky.
A pak se tu ukážeš ty,
nestíháš Armagedon,
nemáš plamenný meč,
dokonce ani tělo, ubohá náhražko anděla!
To asi opravdu jsem.
Chci říct...
že nemám v úmyslu bojovat v jakékoli válce.
Nebuď zbabělec!
Zaujmi ihned svou pozici
a já už se nezmíním o těle, o které jsi přišel.
Ten meč ti strhneme z tvé nebeské výplaty.
Zrovna jsem dělal něco důležitého.
Žádám, abyste mě poslali zpět.
Bez těla?
To je absurdní.
-Opravdu? -Samozřejmě.
Co tam chceš dělat? Neposedneš je.
Démoni můžou.
Nejsi démon. Jsi anděl.
Co to...
Kam jdeš?
Jak tu funguje navigace?
-No dobrá. -Jdi od té věci pryč!
Budu to řešit...
za pochodu.
Na co čumíte?
Copak nevíte, že je válka?
Mí přátelé se už blíží a svět bude patřit jen nám.
Zbavíme se všeho hloupého a začneme od začátku.
Nebude to paráda?
Řekněte něco.
Musíte něco říct.
Nakazuju vám, abyste něco řekli!
Přestaňte brečet. Je to zábava.
Bavíme se. Nejlepší den ze všech.
Musíte se usmívat! Můžu to zařídit!
Smějte se!
To bylo...
Chci říct...
že to bylo...
Víš, nikdy předtím jsem...
Bylo to poprvé.
To bych nepoznala.
Když se blíží ten konec světa,
zopakujeme si to?
Na to není čas.
Agnes řekla, že jen jednou.
To snad ne!
To nemohla předvídat.
„Běž, hochu. Nechť se tě štěstí drží.
„Anatémo, potomku můj,
„věřím, že rysů bude sličných a mohutného...“
-Prokristapána. -Obleč se.
Takže najdeme toho Adama a pak...
ho zastavíme?
Nejsem si jistá.
Agnes nám to neříká.
Jestli je nějaká karta s instrukcemi,
nevím, která to je.
Jak to myslíš, že nám to Agnes neříká?
Ty nikdy neděláš nic jen tak podle sebe?
A nečekáš, co bude?
Ne, co se týká důležitých věcí.
Máme asi hodinu, pak už nikdo nic nezmůže.
Nehodlám ztratit ani vteřinu, tak dělej.
Čtyři sta let stará čarodějnice ti nebude říkat, co dělat.
Celý život chci zjistit,
co po mně Agnes chce.
A nikdy mě nezklamala.
To spíš já někdy zklamu ji.
Ještě jednu.
Nikdy jsem nechtěl být démonem.
Jednoho dne si hledím svého a pak...
No to se podívejme, Lucifer a jeho parta.
Jídlo v poslední době nestálo za moc.
Odpoledne jsem neměl nic na práci.
A najednou skáču milion světelných let dlouhou šipku
do bazénu s vroucí sírou.
Azirafale?
-Jsi tady? -Dobrá otázka.
Nejsem si jistý. Ještě jsem to nedělal.
-Slyšíš mě? -Jasně, že tě slyším.
Asi jsem něco dost zkazil.
Šel jsi na Alfu Centauri?
Ne, rozmyslel jsem si to.
Dost se přihodilo.
Nejlepší kamarád je pryč.
To mě moc mrzí.
Poslyš, u mě v knihkupectví je kniha, kterou potřebuju.
Víš, tvoje knihkupectví neexistuje.
Moc mě to mrzí. Lehlo popelem.
Celé?
Jo. Co to bylo za knihu?
Ta, kterou nechala v autě ta mladá dáma s kolem.
-Skvělá a přesná proroctví... -Agnes Šáhlé.
-Ano, tu jsem odnesl! -Máš ji?
-Suvenýr! -Otevři ji. Jsou tam poznámky.
Je tam všechno. Jméno toho kluka, adresa.
Všechno ostatní. Všechno jsem vyřešil.
Přijedu za tebou kamkoli. Kde jsi?
Zatím nejsem tak nějak nikde.
Přišel jsem o tělo.
Musíš na leteckou základu v Tadfieldu.
Proč?
Konec světa. Tam se to celé odehraje.
Už docela brzo. Taky tam mířím.
Jen musím najít vhodné tělo.
-Je to těžší, než bys řekl. -Nejedu tam.
Potřebuju tělo.
Škoda, že nemůžu k tobě.
Anděl, démon...
-Že by výbuch? -Asi.
Sraz v Tadfieldu.
Budeme sebou muset hodit.
-Cože? -Letecká základna v Tadfieldu.
To jsem slyšel. Ale to předtím?
Vstupte, všichni hledači moudrosti.
Ale jen pokud jste připraveni poodhalit závoj
a přijmout moudrost těch, kteří odešli dříve.
Přišli jsme přijmout vaši moudrost, madam Tracy.
Skvělé počasí na seanci.
Objednala jste si to počasí díky svému nadání?
Ne, drahoušku.
Čekají na nás.
Náš Ron a duchové na nás čekají.
A my se moc těšíme, že uslyšíme, co nám chtějí říct.
Ale nejdřív poskytneme dary.
Azirafal si musel najít hostitele.
Čtyři jezdci se musí setkat, než se vydají na poslední cestu.
Účel vaší návštěvy v Británii?
Jedu tam, kde začíná konec světa.
To zní skvěle.
Čtyři čaje, prosím. Jeden černý.
A sýrový sendvič.
Posaďte se, přinesu vám to.
Jste čtyři?
Budeme. Čekám na přátele.
Je lepší čekat tady.
Venku je peklo.
Ne. Zatím ne.
Válko.
Je to dlouhá doba.
Hlade.
Legrační, že se máme my čtyři sejít najednou.
Legrační?
Celá ta tisíciletí čekáme
na tu velkou věc, a ona fakt přijde.
Čeká nás bouřka.
Tušíte, jak daleko pojedeme?
Sto mil.
Myslela jsem, že to bude dál.
Na cestě nezáleží, důležitý je konec.
Už se objevil?
Kdy jsi dorazil?
Nikdy jsem neodešel.
Stydne vám čaj, pane.
Už je to dlouho.
Ale teď vyjedeme.
Ano, teď vyjedeme.
Trans začíná.
Není se čeho obávat.
Buduje si most na onen svět.
Čeká na spirituálního průvodce.
Jsi zde, spirituální průvodce?
U svatýho Patrika...
To jsem já.
Malá Colleen O'Learyová.
Colleen zemřela v Dublinu v roce 1746, bylo jí devět.
Ale byla skvělé médium.
Colleen. Ahoj, drahoušku.
Je s tebou můj Ron?
Musím mu toho tolik říct.
Colleen chce vědět,
jestli je tu někdo, kdo se jmenuje pan Scroggie.
To jsem já.
Ano. Takže Colleen chce vědět,
jestli znáte někoho, kdo se jmenuje...
-John. -Ne.
-Možná je to Jim. -Ne.
-Tom? -Ne.
-Steve? -Ne.
-Dave? -Znal jsem Davea v Hemel Hempsteadu.
To je ono, říká něco takového. Hemel Hempstead.
Chce, abyste věděl, že je za závojem mnohem šťastnější.
Tuhle jsem ho potkal se psem a vypadal zdravě.
Lidé někdy odejdou náhle. Jako moje matka.
Tvoje máma si pěkně počká, až přijde na řadu, Julie Petleyová.
Chodím sem už sedm let. Mám přednost.
Řekněte Ronovi...
-Je to Ron? -Ne, to je skutečné.
-Jsi to ty, Rone? -Rone?
Ron ne. Opravdu ne.
Já chci mluvit s Ronem Ormorodem.
Je dost malý a proplešatělý.
Můžete mě s ním spojit, prosím?
Zdá se, že je tu duch,
který odpovídá popisu a snaží se upoutat naši pozornost.
Tak dobře.
Spojím vás, ale spěchejte.
Pokouším se zabránit apokalypse.
Dobře.
Měsíční zář ti sluší...
Ahoj, Brendo.
Rone?
Co to...
Zníš úplně...
jako ty.
Jsem to já, Brendo.
Je tu zima.
Tak nejdřív, minulý týden jsem byla na Krystalině svatbě.
Nejstarší naší Tracy.
Podávali korejská jídla.
Dokážu pochopit žert...
-Brendo! -Teď přijde to nejlepší.
Takže jsem vzala kimči a říkám:
„Co s tím mám asi tak dělat?“
Načež, aniž by se třeba trochu zastyděli...
-Brendo! -Ano, Rone?
Nikdy jsi mi nedala šanci
říct jediné slovo, když jsme byli manželé.
A teď jsem mrtvý.
Chci ti říct jen jednu věc.
Nikdy jsi se mnou takhle nemluvil.
Rone, mysli na svoje srdce.
Já už žádné srdce nemám!
-A Brendo? -Ano, Rone?
Drž hubu!
Nebylo to dojemné?
Tedy... rád vás všechny poznávám.
Vypadněte.
Představení skončilo.
Musím zachránit svět. Žádné okolkování.
To se vyplatilo. Velmi zábavné.
Těší mě, že se bavíte.
1 HODINA A 43 MINUT DO KONCE SVĚTA
Crowley právě stojí v dopravní zácpě.
Snaží se odjet z Londýna a najít Adama.
A je to oficiální.
Tohle je největší zácpa v anglické historii.
Proč?
Co jsi provedl s M25, byl ďábelský nápad, drahoušku.
Ne...
Zácpa je způsobena problémy na dálnici M25,
dálničním okruhu kolem Londýna.
Crowley se v 70. letech dost podílel
na podobě M25.
Takže díky třem hacknutým počítačům,
dobře cílenému uplácení
a tomu, že jsem v noci přesunul pár značek,
londýnský dálniční obchvat M25, který měl vypadat takto,
bude po dokončení v roce1986
vypadat ve skutečnosti takhle.
Jako děsivý znak odegra
v jazyce temných kněží zmizelého kontinentu Mu.
„Odegra“ znamená: „Pozdravena budiž Velká šelma, Ničitel světů.“
Nikdo nejásá?
Až bude postavena, miliony motoristů, kteří po ní budou s nadáváním jezdit,
budou jako voda dopadající na modlitební mlýny.
Budou vytvářet obrovské množství nižšího zla,
které obklíčí celý Londýn.
Ano, kníže Hasture?
Co je to počítač?
Co přesně navrhujete, abych s tím udělala?
Vzhledem k okolnostem
oba budeme muset být velmi pružní.
Dej od ní ruce pryč, ty...
-Kde je? -Kdo?
Nějakej snobskej teplouš. Dělal vám podezřelé návrhy.
Nejen nějakej snobskej teplouš, seržante.
Ale ten snobskej teplouš.
Démon!
Víš, co je tohle?
Čtyři prsty. Jeden palec.
Okamžitě odejdi z hlavy té dobré ženy, nebo tě pošlu hned na onen svět.
Potíž je v tom, pane Shadwelle,
že onen svět přichází.
To se chystá.
Pan Azirafal mi o tom právě vyprávěl.
Sedněte si, nalijte si čaj
a poslouchejte ho.
Když Adam dostal svou moc,
svět ho uvítal tak, že to ani Crowley neočekával.
Už to nevydržím.
A co když se to rozjede?
Je to M25.
Nemůžeš čůrat uprostřed silnice.
Můžu a udělám to.
Pozdravena budiž Velká šelma.
Co říkáš, Horáci?
Pozdravena budiž Velká šelma, Ničitel světů.
Pozdravena budiž Velká šelma, Ničitel světů...
Z dálnice M25 se nečekaně stal
magický hořící kruh obklopující Londýn.
Nikdo nemohl dovnitř ani ven.
Crowley ho stvořil, a teď v něm byl uvězněn.
Jasně. M25 je neproniknutelný, věčným plamenem hořící kruh,
a můžu za to já.
No tak. Tadfield.
Řidičům se doporučuje vyhnout se okruhu M25 kolem Londýna,
protože podle slov mluvčího ministerstva dopravy:
„Hoří nebo tak něco.“
Co to vůbec znamená?
Vím, kde je Antikrist.
-Pane Biggsi... -Ano?
Volám ohledně nehody,
kterou jste nezavinil.
Do pytle.
Vytáhla jsem někoho z vany! Nadává!
PŘEHLED HOVORŮ JMÉNO: PAN BLORE
-Haló? -Paní Blorová?
Co se děje?
Volám kvůli nehodě, jejíž jste byla účastníkem.
Máte nárok na odškodnění.
Prokristapána.
Další je v trapu!
JMÉNO: ANTHONY COWWLEY
Ano?
Dobrý den, pane Cowwley.
Voláme kvůli vaší nehodě.
To nebyla nehoda, Liso. A tady není Crowley.
Jak to, že znáte moje jméno?
Já toho vím spoustu, Liso.
Měl bych být vděčný, že jsi mě osvobodila.
Měl bych poděkovat osobně a seznámit se s tvými přáteli.
Teď zavěsím telefon.
Příliš pozdě.
To jsem potřeboval.
Dobře.
Antikrist tedy existuje?
Antikrist žije na Zemi, seržante.
A s ním přichází Armagedon.
Jistě chápete, že blízký konec světa je něco,
co by logicky uvažující člověk nedovolil, že?
-Ne. -Mám pravdu?
-Jo. -Antikrist
musí být zabit, seržante.
A vy... jste ten, kdo to udělá.
No, to teda nevím.
Armáda lovců čarodějnic zabíjí čarodějnice.
A že jich bylo.
No, když jsem začínal.
A ten váš Antikrist, kolik má bradavek?
Hodně.
Prostě spoustu.
Úplně všude!
To jsem váš člověk.
Jaké máte zbraně, seržante?
Tady.
Ano, něco zásadnějšího?
Mám špendlíky...
a taky hromovnici lovce plukovníka Dalrympla.
-Použiju stříbrné kulky. -To je na vlkodlaky.
-Česnek? -Na upíry.
Cihly?
To by mohlo fungovat.
Nějak se přes to přece musím dostat.
Hořící silnice. To jsi věděla, Agnes?
Proč tu není rejstřík?
Nikdy se nedostaneš z Londýna.
Nic.
Hasture, jak bylo v záznamníku?
Vtipný. Jen žertuj, Crowley.
Nemáš kam utéct.
Neměl by ses teď chystat na boj?
Peklo nezapomíná.
Peklo neodpouští.
Ty víš, kde je pravý Antikrist, že?
Nedostaneš se k němu.
Končíš, Crowley.
Přes to se nedostaneš.
Nemáš kam jít.
To zjistíme.
Co... Proč jedeš?
Co... Proč... Zastav tu věc!
Na čase mám nejradši,
že nás každý den odvede dál od 14. století.
Neměl jsem rád 14. století.
-Takže ty ano. -Jo.
Tehdy nebyla žádná auta, ve 14. století.
Milí, chytří lidé vynalezli auta,
dálnice a stěrače.
-To se jim musí nechat. -Jo.
Zastav. Je konec.
Jsi zatracen! Slyšíš, Crowley?
Jsi zatracen! Ať se stane cokoli. Zatracen!
Vidíš? Hned je ten den lepší.
Nech toho! Rozpadnou se nám těla!
-To není legrace! -Ale no tak.
Pokud musíš odejít, tak odejdi stylově.
Nenávidím tě!
Jsi moje auto.
Mám tě od začátku. Ty neshoříš.
Ani na to nemysli.
Crowley měl něco, co žádný jiný démon.
Obzvlášť ne Hastur. Představivost.
Právě teď si představuje, že je v pořádku
a že ta tuna hořícího kovu, gumy a kůže
je naprosto funkční auto.
Vyrazil na cestu ve svém Bentley
a byl rozhodnut ji v něm také dokončit.
Odborníci jsou na cestě.
Mezitím se z Londýna nic nedostane.
Jste si jistý?
Co to...
To je teď problém někoho jiného.
Mával nám.
Mrzí mě, že jsem vám zavřel pusy,
ale napravím to, ať můžete zase mluvit,
a zahrajeme si hru.
Seznámím vás s novými kamarády.
Budou se vám líbit.
Pojďte ke mně!
Pořád můžeme být přátelé.
Až budou lidi pryč, můžete vládnout zbytku světa.
Wensley si může vzít Ameriku.
A Pepřenka by si mohla vzít Asii a Rusko.
Brian Evropu a Afriku.
A Pes dostane Austrálii.
My budeme vládnout světu.
A co ty, Adame?
Co?
Který kousek budeš mít ty?
Já budu tady, jako vždycky.
Sám?
Nechci nikam jinam.
A tohle je i náš Hogbacký les.
Nechceme do Ameriky nebo Asie.
Uděláte, co řeknu.
Nebo co?
Vzal jsi nám ústa a znehybnil nás.
Nemůžeme pryč.
Může nás i zabít.
Ano, to bys mohl.
Už nejste znehybnění.
Můžete jít, kam chcete. Je mi jedno, kam půjdete.
-Sbohem, Adame. -Sbohem.
Vlastně ano. Sbohem, Adame.
Jak to myslíte?
Nedolejzej!
Já nedolejzám.
Už nejsme tvoji kamarádi. Nemáme tě rádi.
To je mi fuk.
Pse, vrať se.
Pse!
Nech je jít. Máš celý svět.
Máš moc a sílu. Máš slávu.
Nech je jít.
Vraťte mi mýho psa!
Nepatří ti! Patří sám sobě.
Nemyslím, že tě ještě má rád.
Jde z tebe strach a nejsi náš kamarád.
Nejsi ničí kamarád. Chceš všechno zničit. Proč?
Dospělí to zkazili.
To je důvod to napravit, ne zničit.
Vraťte se, prosím.
Pojď sem, maličký. Ahoj, Adame.
Omlouvám se.
Nemyslel...
Myslím, že jsem moc nepřemýšlel.
Teď už ano.
Adame, co jsi to udělal?
Nevím.
Ať jsem začal cokoli, musíme to zastavit.
Potřebujeme kola.
Sejdeme se za pět minut.
Kam půjdeme?
Adame.
Adame, až budeme mít kola, kam pojedeme?
Na konec světa. Není to daleko.
-Už to mám. -Opravdu?
Agnes ti říká, co máš dělat. Když to máme udělat správně,
stačí si vybrat kartu, jakoukoli kartu.
„Až nebe do ruda se zbarví...“
To trefila.
„Pak oba budete muset stát
„mezi životem a válkou, tam kde železní ptáci už nepřistávají.“
Vidíš?
Mohlo by to být o nás.
„Tam kde železní ptáci nepřistávají.“
Železný pták. Že by letadlo?
Kde už nepřistávají?
Za městem je americká základna.
Letadla už tam nepřistávají.
V hospodě byli lidé odtamtud.
Ale proč tam máme jít?
Nechali tam jen komunikační přístroje.
Počítače a tak.
Nic výbušného.
Panebože.
Vážená dámo, myslím,
že pěšky to bude rychlejší.
Tohle pojede rychleji leda zázrakem.
Zázraky. Jasně, to je ono.
Držte se prosím opravdu pevně, seržante Shadwelle.
Buďte tak laskav.
Nedívejte se dolů, seržante.
A můžeme vyrazit!
Asi jsme se ztratili.
Ukazatele zřejmě vzal vítr.
Hledáme leteckou základnu.
Dáte se druhou doprava. Tedy ne úplně doprava.
Dáte se doleva,
ale nakonec se cesta stočí doprava.
Je tam ukazatel „Porrit's Lane“.
Pak do vesnice, projet kolem Býka a houslí.
Nemůžete to minout.
Asi to nechápu.
Já ano. Jedeme.
„Za orlím hnízdem velký jasan leží.“
To je ono.
Většina rodiny si myslela, že to má co dělat
s ruskou revolucí.
Tahle místa mohou hlídat nebezpeční lidé
s velkými zbraněmi.
Když nás hned nezastřelí,
poslední chvíle před koncem světa
strávíme v malé cele bez oken...
Myslím, že reaguješ trochu přehnaně.
To teda ne. Jen se trochu obávám,
aby nás nepostřelili, nezavřeli do vězení,
nemučili a znovu nepostřelili.
Neboj, Agnes by nám řekla,
kdyby tě měli postřelit.
ZÁKAZ FOTOGRAFOVÁNÍ A NATÁČENÍ
VAROVÁNÍ - POUZE PERSONÁL
LETECTVO USA LETECKÁ ZÁKLADNA
NEIL GAIMAN AMERIČTÍ BOHOVÉ
Tady to je.
To je vše? Čekala jsem, že to bude víc působivé.
Tisíce let čekání kvůli pár kilometrům.
Pokud je Armagedon někde, pak je všude.
Prorazíme ty zátarasy.
Ne. Půjdeme dovnitř, uděláme, co je třeba, a odejdeme.
Zeměpisné údaje nejsou podstatné.
Přepadová inspekce, vojáku.
Nebyl jsem informován, že by měla přijet inspekce, pane.
Jinak by nemohla být přepadová.
Mohl bych...
Můžu vidět nějaké vaše průkazy?
Dobře.
Neříkejte, že přicházíme.
Jinak to nebude přepadovka.
„Za orlím hnízdem velký jasan leží.“
To je přesné.
Hezky, Dicku Turpine.
Vážně mu tak říkáš?
Ano.
Asi doufáš, že se tě někdo zeptá proč.
Možná.
Dobře.
Nemůže to být tak snadné. Ne!
Budou tam stráže a kamery.
Kam jdeme?
Tudy.
Jak to víš?
Všechno v mém životě,
všechno, co Agnes před 400 lety napsala,
mě dovedlo až sem.
Právě teď. S tebou.
Vím to.
-Jak přesně je zastavíme? -Tak pojď.
Říkat tomu základna je hloupé.
Byla jsem se tam podívat a nejsou tam ani žádné zbraně.
Jenom samé vysílačky, satelity a tak.
Jen samá tlačítka a ciferníky.
Hloupé.
Co tu budou dělat ti noví kamarádi?
Asi se napojí na celosvětovou vojenskou síť.
Poručí všem počítačům,
aby aktivovaly systémy a začaly bojovat.
To je docela složité.
Ani ne. Pro ně určitě ne.
31 MINUT DO KONCE SVĚTA
Hej, vy! Stůjte!
Řekl jsem, abyste zastavili.
Myslel jsem, že to budeš ty, Adame Youngu.
A vy ostatní. Vědí rodiče, že jste venku?
Není zakázané být venku.
Nemůžou vás zavřít za to, že jste byl venku.
Kam máte vy čtyři potížisté namířeno?
Nevyplazuj na mě jazyk, mladá dámo,
jinak to řeknu tvojí matce.
-Na leteckou základnu. -Snad to nevadí.
Kdyby vám to vadilo, tak bychom tam nejeli.
Promluvím si s tvým otcem, Adame Youngu.
Podáte mi někdo šroubovák?
Kdo sakra jste?
Nejsem ani z Pekla, ani z Nebe.
Co je tohle vůbec za místo?
Je to utajované komunikační centrum.
Všechno vede tudy.
Vytvořili to, aby nemuseli bojovat.
-Přístroje udělají vše za ně. -Kromě umírání.
V některých oblastech přístroje nemůžou nahradit lidi.
Cítím to.
Dalších pět minut, a celý svět bude ve válce.
A jakmile začne válka, přijde hlad...
a pak znečištění.
Začínáme.
Začínali ovládat všechnu elektřinu.
A pod jejich vládou ožívá.
Relé vybuchla. Vypínače byly vyřazeny z provozu.
Světla zhasínala.
Ovládali úplně všechno.
Trochu to rozjedeme.
SEVERNÍ DAKOTA, USA
-Hlavice připraveny. -Co to sakra je?
Řekl jsi „co to sakra je“?
Sežeňte mi velitelství. Něco se děje.
Už to začalo.
Jaderné kódy doručeny.
Všechno směřuje ke konečnému zúčtování.
Meč je pozvednutý
a připravený k úderu.
JADERNÁ PONORKA FIREBIRD, SEVERNÍ ATLANTIK
Co se tady děje?
Zpráva z Kremlu. Jsme ve válce.
-S kým? -Co myslíte?
-S Ukrajinou? -Samá voda.
-S Uzbekistánem? -Se všemi.
Za pět minut budou rakety ve vzduchu.
Není to jen jaderná apokalypsa. Ale i chemická.
Mám oblíbené právě chemické látky.
Říkejte si, co chcete.
Plutonium nadělá škody na celá tisíciletí,
ale arzén je věčný.
Válka, znečištění a pak zima.
Miluju zimu. Je tak chladná.
Tak čistá, tak hladová.
Promiňte. Nechci obtěžovat.
Asi jsem se ztratil.
Kde je letecká základna?
Některé věci se říkají těžce.
R. P. Tyler chtěl ve skutečnosti říct...
Hoří vám auto.
Ale nedokázal to. To ten chlap přece musí vědět.
Možná je to nějaký žertík.
A tak řekl...
Možná jste špatně odbočil.
Vítr vyvrátil ukazatel.
Snadno se spletete.
Dáte se druhou doprava...
Ve skutečnosti chtěl říct...
Mladíku, hoří vám auto a vy si v něm sedíte,
podle mě vůbec není způsobilé k jízdě.
Vpravo. Jasně. Paráda.
-Mladíku? -Ano?
Je opravdu neobvyklé počasí.
Ani jsem si nevšiml.
To asi proto, že vám hoří auto.
17 MINUT DO KONCE SVĚTA
Vidíš můj prst, hochu?
Může tě poslat zpět ke Stvořiteli.
Je životně důležité, abychom si promluvili s člověkem, který tady velí.
Mluví pravdu. Poznám lež.
Přestanete mě pořád přerušovat? Snažím se...
Chtěla jsem se přimluvit...
Rozumím, ale musíte...
Budete už zticha? Oba dva.
Madam, musím vás zdvořile požádat, abyste...
Moderní auto by tohle nevydrželo.
-Crowley. -Azirafale! Tak jsi někoho našel.
Pěkné šaty. Sluší ti.
Tenhle mladík nás nechce pustit dovnitř.
Nech to na mně.
Vojáku,
máme za sebou s kamarádem dlouhou cestu a...
Kdo to udělal?
Ty děti mají pořádný průšvih.
Stejně tak vy. Zůstaňte tady.
Kuřátka se vracejí domů.
Už žádná drůbež.
Odpočítávání zahájeno.
Náš kníže, náš pán.
Náš přítel. Na toho jsme čekali.
Až se k nám přidá,
budeme kompletní.
Adam nevěděl, co se bude dít dál,
ale věděl, co musí udělat.
Jací ti lidé jsou?
Nevím.
Jsou dospělí?
-Co tady děláte, děti? -To je v pořádku.
Jste na vojenském pozemku.
Myslím, že všichni potřebujete spát.
Všichni vojáci.
Jsem tady!
Je tady.
Vše se chýlí ke konci.
Čas se naplnil.
Kreativní dohled Lucie Musílková