𝄇 Downloaded From BollyFlix 𝄇
Jim, am nevoie de opt lumânări pe baterii.
Sunt în sertarul din biroul meu.
Răspunzi la o întrebare simplă?
Dacă mi se pune una, da. Pe aici, Jim.
Ce se întâmplă? De ce este totul atât de ciudat?
Totul a început săptămâna trecută când s-a luat curentul, nu?
Trei întrebări. Niciuna n-a fost simplă. Ca să răspund la ultima: nu.
Toate acestea au început cu foarte mult timp în urmă.
Dar, de asemenea, da.
Deci, de ce am dansat cu toții?
M-am gândit că te-ar fi făcut să-ți dai seama că Maggie te iubește.
Și că te-ai fi îndrăgostit de ea.
Totul pare atât de simplu în filmele după Jane Austen!
- Jane Austen? - Da.
Uneltitoarea jafului de diamante de la Clerkenwell din 1810?
O să ne lași să intrăm, fie că-ți place, fie că nu.
Nu. Nu sunteți bineveniți aici.
Rai. Se deschid ușile.
Bun. Unde țineți dosarele?
Dosare?
Ești copist. De ordinul 37. Dosare. Unde?
- În biroul meu, dar... - Du-mă acolo!
Dar... nu. Nu pot!
Ești demon. Nu pot să...
Știi în câte belele o să intru?
E în regulă. Uiți de albine.
- Albine? - Îngerii sunt ca albinele.
Își protejează stupul cu dârzenie dacă vrei să intri în el.
Odată ce ai intrat...
E de neconceput că un demon neautorizat
ar putea să se plimbe prin rai fară excortă .
Albine.
Stai! Dar nu arăți ca o albină.
Arăți ca o viespe
- ... sau ca un șarpe sau... - Albine.
Bun. Spre biroul tău. Te urmez.
Da, bine.
Du-te! Ascunde-te!
Vă comportați ridicol.
Suntem legiunea blestemată și suntem invincibili.
Poate că da, dar tot sunteți blocați acolo,
iar noi suntem aici. Nu mă speriați.
Am avut frați. Nu mă speriați făcând grimase.
- Lasă-i în pace, Maggie! - Nu. Nu mă tem de ei.
Toată viața am fost speriată de lucruri.
- Gata cu fricile. - Te rog, Maggie.
Da. Te rog, Maggie.
Te rog, nu te face de râs în fața femeii pe care o iubești atât de jalnic!
Nu se face de râs. E mai curajoasă decât orice persoană pe care o cunosc.
Două lașe.
Arătați curaj pentru că sunteți acolo,
- ... iar noi, aici. - Lăsați-ne în pace!
Lăsați librăria asta în pace! Lăsați-l pe dl Fell în pace!
Ești un nimic, Maggie.
Uită-te la tine! Ai un magazin în care nu intră nimeni.
Nu poți plăti nici chiria. Anostă.
Ești neiubită și de neiubit.
Ești un nimeni.
O să trăiești și o să mori ca un nimeni.
Dumnezeule! Ce jalnici sunteți cu toții!
Vreți să intrați și să-mi spuneți asta în față?
Hai, repede! Du-te!
Maggie? Ce s-a întâmplat?
Cred că le-am spus că pot să intre.
Înapoi... Veniți aici, repede!
Vă rog. E pentru binele vostru.
Sunt perfect pregătit pentru a lua măsuri defensive
dacă devine necesar. Înapoi!
Hei!
Mă aude cineva?
Vă spun, puteți pleca cu toții acum
și nimeni nu va fi rănit.
Tu vei fi rănit.
CAPITOLUL 6: ÎN FIECARE ZI
SEMNE BUNE
- Frumos birou! - E cam singuratic.
De aceea am fost atât de încântată când mi s-a dat o sarcină pe Pământ.
Nu te vezi cu nimeni aici?
La fiecare câteva sute de ani, vine cineva și îmi cere ceva.
Nu ești arestat cu adevărat, nu?
Nu chiar, nu.
- Te ajut, nu-i așa? - Da.
O să am atât de multe probleme!
Crezi?
Ei bine, hai s-o facem să merite, atunci!
Ce informații ai despre Gabriel?
RE: SITUAȚIA LUI GABRIEL
E confidențial. Nu ți-l pot arăta.
Adică, l-aș putea deschide dacă vreau.
Dar nu am autorizație.
Ar trebui să fii suveran sau dominion sau mai presus.
- Cum ai făcut asta? - N-am fost dintotdeauna demon.
Și nu își schimbă niciodată parolele.
Haideți, idioților! Pe ei!
N-o să pășească în cerc la nesfârșit.
- Nici demonii nu-s așa proști. - Deci, care e planul tău?
Păi, ăsta a fost. Altul nu am.
Pe aici! Repede!
De ce explodează?
E complicat. Acest cerc este o poartă.
Dacă pășești în el și nu ești pregătit,
te poate dezintegra complet.
Lucrurile pe care le spui au sens în mintea ta?
Stați pe loc!
Și așa...
se termină.
Totul se termină.
Timpul și lumea
se termină.
Și începem eternitatea.
În pururea și în vecii vecilor.
Amin!
- Amin! - Amin!
Nu.
„Nu”?
Da.
Nu.
„Nu” pentru victoria supremă a Raiului pe Pământ?
Scuze, doar că nu văd așa lucrurile acum.
Pas.
Pot să te întreb de ce nu vezi lucrurile așa?
Cu siguranță.
- De ce? - Ți-am spus că poți să întrebi.
Oricum, eu sunt singurul Arhanghel de Primul Ordin din cameră,
sau, știți voi, din univers.
Așa că nu voi răspunde.
Dar poți să-ți faci de cap cu întrebările.
Oricum, Armaghedonul, continuarea,
acestora le spun „nu”.
Ce urmează pe ordinea de zi?
- Fișa de monitorizare a curățeniei. - Bine.
Ce avem?
Cred că am dat de aur.
Împingeți!
- Funcționează! - Da!
Mai sunt stingătoare sus.
De ce atâtea stingătoare?
Ei bine, a fost un incendiu aici odată.
Vedeți voi, și... Ei bine, cărțile pot arde precum...
- În fine... - Genial!
Ai spumă de pulverizare?
Deci Gabriel a refuzat categoric
să lanseze un alt Armaghedon.
Nu pare deloc genul lui.
Ai idee de ce nu?
Nu încă. Au avut un fel de proces.
A fost un proces adevărat. Nu a durat mult, totuși.
Bună, Crowley!
Nu mă așteptam să te mai văd vreodată.
- Ne cunoaștem? - De când erai înger.
Am lucrat împreună la Nebuloasa Cap de Cal.
Întâlnesc o mulțime de oameni.
Muriel, ești ultima persoană pe care mă așteptam s-o văd
colaborând cu inamicul.
Presupun că, din anumite puncte de vedere, arată rău,
- ... dar l-am arestat. - Ba nu.
Nu mă lăsa să te întrerup! Continuă!
Arată-i procesul!
Shax, îți poruncesc să părăsești acest loc,
cu toți acoliții tăi
și, haide, fuguța!
Sau va trebui să iau măsuri severe.
Aziraphale, ce ești tu,
îngerul de sprijin emoțional al lui Crowley?
Cel mai slab, îngerul renegat.
Ai nevoie de mai multe mese umane, Aziraphale?
Să trimitem bucătarul șef?
Dă-ni-l pe Gabriel!
Predă-l acum!
Uneori, oamenii îmi spun mie Gabriel.
Și spune-i netrebnicului ăla
să nu mă mai întrerupă!
- Du-te în camera ta! E sigur acolo. - Bine. Noapte bună!
Vrea cineva ciocolată caldă?
- Nu. - Nu.
Duceți-vă!
Gabriel, Arhanghelul Suprem,
ai refuzat să-ți exerciți autoritatea celestă
și, prin prezenta, ești înlăturat din funcție.
Înțeleg. Mă aruncați în iad.
Ei bine, îmi accept soarta.
Uneori, un înger trebuie să spună
„Fraților, e de ajuns!” Chiar dacă...
Fără discursuri, Gabriel. Nu mergi în Iad.
Pentru că un prinț al cerului
lepădat în întunericul etern
plăsmuiește o poveste bună.
Dacă s-ar întâmpla de două ori, ar face să pară
că există o problemă instituțională.
Și nu este.
Și nu e cazul să menționăm că nu este.
Sunt sigur că vei fi încântat să afli
că vei rămâne înger.
Deși, prin bunătatea noastră,
amintirea ta drept Gabriel va fi ștearsă.
Vei fi retrogradat
la poziția de Înger Junior, de ordinul 38.
E destul de bine, de fapt.
Eu sunt de ordinul 37.
Nu știam că există unul mai jos.
Înțeleg. Păi... ce e bun...
O mențiune. Hainele astea sunt făcute la comandă. Pot să le port în continuare?
Ți se va furniza îmbrăcăminte adecvată, Gabriel.
- Aceste haine? - Nu sunt adecvate.
Am priceput. Va trebui să-mi dau jos hainele și să-mi curăț biroul.
- Ai birou? - Da, am.
Am nevoie doar de o...
Mă întorc imediat.
- Putem să aruncăm cu cărți în ei? - Aș prefera să nu.
Evident, fără ficțiune. Dar cu enciclopedii?
- Oricum se găsesc online acum. - Dacă e nevoie!
Ce...
Se deschid ușile.
- I-a scăpat. - Se închid ușile.
În coborâre.
Ce durează atât?
Își dă jos hainele și își curăță biroul.
Chiar...
- Nu are birou. - N-am încredere în el.
- Putem începe ștergerea memoriei acum? - Nu fără el aici.
Bună idee!
Bun.
Nu pot... Nu-i găsesc memoria nicăieri.
De fapt, nu-l găsesc în clădire.
A părăsit raiul. Să dau alarma?
Nu fi atât de slabă de înger!
Nu, doar că va trebui să-l găsiți, asta e tot.
Nu mai trageți de timp, lașilor!
Înapoi pe scări!
Nu mai sunt stingătoare și am rămas fără enciclopedii.
Nu-i putem opri.
Ce ne facem?
Trebuie luate măsuri disperate.
Poftim?
N-am făcut asta de la Războiul cel Mare.
Este ceva ce putem să facem doar atunci când suntem
pe picior de război.
Ce ai făcut?
Cred că
tocmai am pornit un război.
- Ce s-a întâmplat? - Prietenul tău a declarat război Iadului.
Ar putea să iasă foarte urât.
Bine, haide! Să ne întoarcem acolo! Și tu.
Ce lume amuzantă, nu?
E cineva aici?
Te-ai întors.
Ce le-ai făcut?
- Am făcut treaba cu haloul. - Poftim?
Am făcut treaba cu haloul.
Ți-ai detonat haloul.
Iadului n-o să-i placă asta.
Suntem în război, în sfârșit.
Nu e nimeni în război.
Idioților, ați trimis o idioată cu o gașcă de idioți
să atace o librărie.
Iar idioții ăștialalți își vor arhanghelul înapoi
ca să-l poată concedia.
Bravo, Shax!
O treabă minunată.
Amintește-mi să te recomand pentru elogiere!
- Sarcasm, nu-i așa? - Da.
Mi-e teamă că da.
Dacă e să fie război...
Nu. Nu e război.
Aziraphale, hai s-o rezolvăm!
- Unde e cutia de carton? - Ce cutie?
Cea cu care a venit Gabriel.
Gabriel? E aici?
Uneori, oamenii mă numesc Gabriel.
Da, am făcut o chestie. Un miracol de camuflaj.
Dacă facem miracole împreună, funcționează de minune.
Atenție! Ar putea fi o capcană.
Este o cutie de carton. Nu te va mușca.
SUNT ÎN MUSCĂ!
Iată! Mă gândeam eu că asta faci.
- Ce fac? - Ai scris un mesaj.
Probabil pentru tine, pe fundul cutiei.
„Sunt în muscă.”
Ce muscă?
Lordule Beelzebut, cred că muștele sunt în atribuția ta.
E doar o muscă aici. Și e familiară.
Vino aici! Haide!
Bun băiat!
Nu-i de mirare că nu te-a găsit nimeni.
Aici ți-ai păstrat toate amintirile.
Toată... identitatea ta.
Uită-te la tine!
Ești perfect.
Poftim!
Ia-o!
Ușor!
Acum...
Deschide-o!
Cum aș putea să conving zece milioane de îngeri
să nu se angajeze în război...
Efectiv, e de neconceput.
Ar trebui să faci zece milioane
de demoni să lase armele și să se întoarcă la muncă.
Ei bine, cel puțin știm a cui este vina.
Nu poți să stai acolo. Aștept pe cineva.
- Pe mine mă așteptai. - Nu prea cred.
Am chip nou. L-am ținut pe cel vechi timp de 6.000 de ani.
Credeam că e vremea pentru o schimbare.
- Nu știu cine ești. - Zău așa, eu sunt!
Beelzebut? Stăpânul muștelor?
Privește!
- Poftim! - De ce ai vrut să ne vedem aici?
Aceste discuții nu pot avea loc pe teritoriile nostre de obârșie.
Și despre ce trebuie să discutăm?
De afurisitul de Armaghedon.
A fost o pacoste absolută.
- Știu, dar suntem pregătiți de runda doi. - Și noi, la fel. Foarte pregătiți.
- Armaghedon, păzea, că venim! - Arma-naibii-ghedon.
Arma-naibii-ghedon.
- Ei bine, ați pierdut. - Și voi.
- Ba nu. - Nu ați câștigat.
Mie-mi zici? Toți din rai îmi spun: „Ești comandantul suprem.
„Nu poți să dai curs războiului oricum?”
Exact asta au spus și ai mei.
E plăcut să știu că e cineva care înțelege. Mulțumesc.
Păcat că nu vom mai vorbi niciodată.
Am o propunere.
În loc de Armaghedon, ce-ar fi...
să nu fie Armaghedon?
O propunere interesantă.
Fără Armaghedon.
N-o să le placă. Demonii mei trăiesc pentru asta,
dacă poți numi asta „trai”.
Păi, și îngerii mei. Dar nu primești mereu lucrurile pentru care trăiești.
Care sunt avantajele fară Armaghedon?
Păstrăm statu-quoul static și... neschimbat.
- Nu ar trebui să știe nimeni, desigur. - Desigur.
Batem palma?
Îmi place cântecul.
Cântecul?
- Muzica de pe fundal. - Ce muzică?
- Zgomotul. - Asta e muzică?
Îmi place.
Conține informații într-un cadru ritmat.
„În fiecare zi, ceva se apropie tot mai tare.”
Atunci... îmi place și mie.
Sigur mă paște o dragoste ca a ta
A-hei, a-hei-hei
Sigur mă paște o dragoste ca a ta
Deci, acordul e încheiat.
Nu e nevoie să ne mai întâlnim vreodată, nu?
În niciun caz.
Să fie lumină!
Cred că sculptorul chiar a surprins ceva.
Forma capului.
Superb. Foarte emoționant.
Este o asemănare foarte mare.
Uneori, stau aici ore bune și doar...
o privesc.
Bun. Mergem la pub?
HOȚUL DE CADAVRE
Două cupe cu băutura ta îmbătătoare, te rog.
- Și... - O pungă de chipsuri.
Prea bine, dle. Ce băutură să fie?
Cea pe care voi, oamenii, o consumați, de obicei, pe cale orală.
Două halbe de bere să fie.
Ce-i ăsta?
Un tonomat clasic din 1960.
Nu prea se mai găsesc.
Introduci o monedă și îi ceri o melodie.
Voi, oamenii... Uimitor!
Poftim!
Nu trebuie neapărat să le bem.
- Și... - O pungă de chipsuri?
Bine.
Asta e... Tu ai...
Un mic miracol.
Această melodie va cânta mereu la acel tonomat
să-i aline pe cei îndurerați.
Ar trebui să-ți dau ceva.
Poftim! Pentru tine.
Nu știi niciodată când o să-ți trebuiască.
Este un recipient...
E mai mare pe interior. Poți pune lucruri înăuntru.
Pa!
Chiar nu știu ce să zic.
De ce nu?
Nu mi-a mai dat nimeni nimic până acum.
Aziraphale!
Mihail, Uriel?
- Și, nu-mi spune! - N-o să-ți spun.
- Saraqael. - Saraqael.
Da, știam. Sigur că tu ești.
Și voi.
Tu!
Mulțumesc.
Înger prostuț.
De ce?
Urma să vin la tine, dar...
am uitat.
Cred că Aziraphale probabil a avut grijă de tine mai bine decât aș fi putut eu.
Beelzebut, trădătorule,
colaborezi cu Raiul.
Nu am colaborat cu Raiul
mai mult decât a colaborat Gabriel cu Iadul.
Am găsit ceva care a contat mai mult decât alegerea taberelor.
Ce drăguț!
- Cât să te facă să crezi în dragoste. - Muritori.
Ce fac muritorii aici? Să-i transforme cineva în statui de sare!
- Saraqael! - Mă ocup.
Nu e necesar. Rezolv eu.
Maggie, Nina, veniți cu mine!
- Te descurci? - Categoric, da.
Doar să nu spuneți nimănui ce ați văzut.
Nu că ar crede cineva o iotă din toate astea.
Trebuia să deschid acum 30 de minute.
Cum poți să te gândești la asta?
Oamenii au nevoie de cafea. Trebuia să fi deschis cafeneaua deja.
Mă bucur că v-am cunoscut. Adio! Pretindeți că nu s-a întâmplat asta!
Unii dintre noi au muncit toată noaptea.
Tu de unde ai apărut?
Nu-mi amintesc.
Bine zis! Nu le spune niciodată cum se face!
Doar dacă te plătesc înainte. Uite, alege o carte!
Mă duc în magazinul meu ca să dorm după tejghea.
Asta dacă nu ai nevoie de ajutor.
Poți să te duci la minimarket
și să-mi aduci smântână, lapte de ovăz, de soia și de migdale?
Mă ocup.
Nu vă pot auzi.
Putem să facem... Vă rog!
M-am săturat!
O să vorbiți pe rând!
Îți cer să-i predai
pe Gabriel și Beelzebut
ca ofrandă pentru Satana, stăpânul nostru.
O să vrea să-i servească drept aperitiv.
Și eu îți cer să ni-i predai nouă
pentru a-i supune pedepsei cerești.
O să ne rezervăm alegerea
și de a-i trimite în Iad, pentru pedeapsă.
Dar noi vom fi aceia care o fac.
Ce-ar fi să-i întrebăm pe ei
unde ar vrea să meargă?
E ridicol.
Nu, există precedente
în care Iadul a pedepsit în numele Raiului. Iov ar fi un exemplu.
Un om minunat. Nu l-am cunoscut.
Gabriel, Beelzebut...
Voi ce vreți?
Eu mi-aș dori
niște haine mai bune.
Și aș dori să fiu cu Beelzebut,
pentru că Raiul meu este acolo unde e și Beelzebut.
Și unde ești tu, dragul meu, este Iadul meu veșnic.
Alfa Centauri e drăguț. Mereu mi-am dorit să merg acolo.
Are câteva planete decente. Nu au viață de noapte, dar...
Dacă pleci, nu te mai întorci niciodată.
Cam asta ar fi ideea.
Dacă fugi, trădătorule,
Iadul își va trimite toate legiunile să te vâneze.
Știi la fel de bine ca mine cât de prost stă Iadul cu personalul acum.
Oricum, dacă nu mai sunt acolo, Shax,
ai putea fi următorul Mare Duce al Iadului.
Marele Duce al Iadului.
Îngerii și demonii nu pot pur și simplu să...
În fiecare zi se apropie tot mai tare
Mai repede decât un roller-coaster
Sigur mă paște o dragoste ca a ta
A-hei, a-hei-hei
Dacă te întorci în Iad,
- îmi redai apartamentul? - Cui îi pasă?
Mie! M-am săturat să dorm în mașină.
Cred că nici mașinii nu-i prea convine.
Cu siguranță, Consiliul Întunecat
o să aibă ceva de spus despre toată tărășenia asta.
Sunt convins că vor fi încântați să afle că marele Shax
a descoperit un trădător printre noi.
Hai să aflăm, atunci!
Comandați cu precizie și rapid! N-am dormit de 30 de ore
și vă voi batjocori dacă nu-mi place ce ați comandat.
Da, înțeleg.
Doresc o ceașcă mare de latte cu lapte de ovăz
cu un strop de sirop de migdale, vă rog.
Imediat.
Oamenii cer vreodată moarte?
Poftim?
Numele cafenelei tale,
„Dă-mi cafea sau moarte.”
Presupun că întotdeauna cer cafea.
Nu cer niciodată moarte.
Mă gândeam eu că nu.
Ce previzibil!
Sunt autorizată să elimin numele oricărui individ
care l-a ajutat pe Gabriel, din Cartea Vieții.
Nu vei fi existat niciodată, Aziraphale.
În absența lui Gabriel,
- eu sunt Arhanghelul Suprem. - Ofițer de serviciu.
Mă scuzați. Trebuie să vă întrerup.
Și am adus cafea.
- Nu am cerut să fiu întreruptă. - Nu m-am putut abține.
Vorbeai numai prostii.
Serios, băteai câmpii.
Nu ai autoritatea să faci nimic din toate astea.
Și tu cine ești?
În numele Domnului!
Și spun asta literalmente, nu știi cine sunt?
Dar tu, demonule? Știi cine sunt?
- Scoateți-l de aici! - Serios?
Te cunosc.
Ultima oară când te-am văzut, erai o căpățână imensă și plutitoare.
Metatron.
Corect.
Așa atrag mult mai puțină atenție, totuși.
Bun. Tu, tu și tu, înapoi în Rai!
Repejor! Fără discuții.
Nu și tu.
Reverența ta,
- ... înălțimea ta... - Haide, zi odată!
Am făcut ceva greșit?
Ei bine, asta rămâne de văzut, nu-i așa?
Haideți, fuguța, cu toții!
Cu excepția celei blajine.
S-ar putea să am nevoie de tine.
Așa, deci.
Am rămas noi doi, Aziraphale.
Cred că trebuie să stăm puțin la sfat.
Nu-i așa?
Nu cred că a mai rămas ceva de spus.
Mi-am făcut poziția destul de clară.
Ți-am adus cafea de peste drum.
Este un latte cu lapte de ovăz
cu un strop de sirop de migdale.
Mi-ai adus cafea?
Da. Ai de gând s-o iei?
- Să o... - Bei?
Da, desigur.
Am ingerat lucruri la vremea mea, să știi.
E foarte bună.
Sper din toată inima.
Ei bine, avem lucruri de discutat.
Să facem o plimbărică?
Du-te! Mai ciudat de atât n-are cum să fie.
Ar trebui să pleci și tu.
Metatron mi-a spus să aștept.
A spus că ar putea avea nevoie de mine.
De mine! Ar putea avea nevoie de mine.
Splendid! Ai o stea de aur.
- Se vor întoarce în curând. - Da.
Când se întoarce Aziraphale, o să avem nevoie de un moment al nostru.
După toate astea, cred că o să servim
un mic-dejun cu extrem mult alcool la Ritz.
O idee genială! Mic-dejun.
- Un moment al nostru. - Doar noi doi. Fără tine.
Corect, da.
Pot să explorez prin librărie.
Trebuie să pleci.
Pot să iau o carte cu mine?
Mă uitam la una mai devreme.
Sunt ca oamenii, doar că sunt portabile.
Bine. Uite! O să-ți placă asta.
- Nu, n-o să ajute la nimic. - Nu contează.
Trebuie să le spunem.
Bine. Dacă vrea cineva ceva, spune-le că revenim în cinci minute!
Bine.
Ai făcut curat.
Unde e celălalt? Trebuie să vorbim.
- E plecat. Nu e un moment prielnic. - Nu te rugam.
Trebuie să auziți niște lucruri.
Tu și partenerul tău v-ați băgat nasul în viețile noastre.
Nu suntem un joc. Suntem oameni adevărați.
Nu puteți să ne combinați pentru amuzamentul vostru.
Păi, tu plângeai, iar Nina avea nevoie de salvare și...
Tocmai ce mi-am încheiat relația. Încă nu sunt pregătită să încep alta.
Aș fi o epavă rănită.
Nu pot să încep o relație cu Maggie.
Când sunt gata, sper să fie disponibilă,
dar nu există nicio garanție.
- Este. - Nu mă ajuți, îngeraș.
Uită-te la voi doi! Tu ești cel cinic,
care nu mai poate avea încredere în nimeni.
Și Domnul-Unde-O-Fi este cel plăpând care încă mai crede în magie
și în oamenii buni și toate cele.
De ce îmi spui toate astea? Nu înțeleg.
De aceea îți spune. Pentru că nu înțelegi.
Pentru că tu și domnul Fell nu vorbiți niciodată unul cu celălalt.
Vorbim tot timpul!
Vorbim de milioane de ani.
Eu spun ceva genial.
El spune ceva neintenționat de amuzant, este minunat.
Nu spuneți niciodată ceea ce gândiți cu adevărat.
A fost tot ce aveam noi nevoie.
De asta aveți nevoie și voi.
Nu trebuie să răspunzi imediat.
Ai tot timpul din lume să te gândești.
Nu știu ce să spun.
Păi, du-te și dă-i prietenului tău veștile bune!
- Noi tocmai plecam. - Sunt sigură că aveți multe să vă ziceți.
Ce ai aici, Muriel?
O carte. Se numește carte.
Eu „citesc o carte”.
Excelent!
Ce activitate splendidă!
Da?
Da. E plăcut.
Uite, presupun... că am ceva de spus.
Ar trebui să vorbim despre asta. Probabil e mai bine dacă încep eu.
Tu doar să mă asculți. Dacă nu încep acum, n-o voi face niciodată.
- Deci... - Care e acea minunată expresie umană?
Da. „Păstrează-ți ideea!”
Vezi tu, am să-ți dau o veste incredibil de bună.
- Serios? - Eu...
Deci...
Metatron, nu cred că e un tip atât de rău...
Se poate să-l fi judecat eu greșit.
Vezi tu...
Ei bine, el a spus
despre Gabriel că, evident, n-a fost să fie să rămână pe poziția
de Arhanghel Suprem și de Comandant al Armatei Raiului.
Și m-a întrebat cine ar trebui să preia funcția asta în rai
acum, că nu mai e Gabriel. Și am spus...
- Mihail? - Nu fi prostuț!
Nu. E un singur candidat
care are câtuși de puțin sens.
Și acela ești tu.
Și am întrebat: „Eu?” Iar el a zis...
Ești un lider înnăscut, ești cinstit.
Nu le spui oamenilor ce vor să audă.
Presupun că de aceea a venit Gabriel la tine, în primul rând.
Există planuri uriașe în derulare, proiecte enorme.
Și o să vreau să le conduci tu.
Ești îngerul perfect pentru slujba asta.
Dar nu vreau să mă întorc în rai.
De unde o să mai iau cafea?
Știi, ca Arhanghel Suprem,
vei fi în măsură să decizi cu cine lucrezi.
M-am uitat peste câteva dintre isprăvile tale anterioare
și am observat că în multe dintre ele ai format
un adevărat parteneriat cu demonul Crowley.
Deci, dacă ai vrea să lucrezi din nou cu el,
ar putea fi considerat ceva neobișnuit,
dar, cu siguranță, ar fi în jurisdicția ta
să-i restabilești prietenului tău Crowley
rangul de înger cu capacități depline.
Ce a spus?
A spus că te pot numi înger cu capacități depline.
Poți să te întorci în Rai
și toate cele.
Ca pe vremuri.
Doar că și mai frumos.
Sigur.
Și i-ai spus unde să-și vâre ceva, nu?
Nu, deloc.
Suntem mai buni de atât. Ești mai bun de atât, Îngerule.
N-ai nevoie de ei. Eu sigur n-am nevoie!
Mi-au cerut să vin înapoi în Iad,
le-am zis că nu mă alătur lor. Nici tu nu ar trebui.
Normal că ai refuzat Iadul. Sunteți tipii răi.
Dar Raiul...
Este partea adevărului, a luminii,
a binelui.
Când Raiul o să pună capăt vieții pe Pământ,
va fi aceeași moarte ca și când ar fi făcut-o Iadul.
Spune-mi că ai refuzat!
Dacă eu sunt la conducere,
pot să fac niște schimbări.
Doamne! N-am avut șansa să spun ce aveam de spus.
Ar fi bine s-o spun acum. Bun, deci...
Ne știm de foarte mult timp.
Suntem pe planeta asta de foarte mult timp.
M-am putut baza mereu pe tine.
Și tu, pe mine. Suntem o echipă, un grup.
Un grup format din doi.
Și ne-am petrecut existența pretinzând că nu suntem.
Adică, în ultimii ani, n-a fost chiar așa.
Și aș vrea să petrec...
Adică, dacă Gabriel și Beelzebut pot face asta,
să plece împreună, putem și noi.
Doar noi doi.
Nu avem nevoie de Rai. Nu avem nevoie de Iad. Sunt toxici.
Trebuie să fugim de ei. Să fim doar „noi”.
Noi doi. Ce spui?
Vino cu mine în Rai!
O să conduc eu. Poți să-mi fii adjunct.
Putem schimba lucrurile.
Nu poți părăsi librăria asta.
Crowley...
Nimic nu durează la nesfârșit.
Nu.
Presupun că nu.
Mult noroc!
„Mult noroc”? Crowley!
Crowley, întoarce-te...
în Rai!
Să lucrezi cu mine!
Putem fi împreună. Îngeri.
Să facem bine.
Am nevoie de tine!
Nu cred că înțelegi ce îți ofer.
Ba înțeleg.
Înțeleg mai bine decât tine.
Ei bine...
Atunci, nu mai este nimic de spus.
Ascultă! Auzi?
Nu aud nimic.
Asta e ideea.
Fără privighetoare.
Idiotule, am fi putut fi „noi”.
Eu...
Te iert.
Nu te deranja!
Cum a primit vestea?
Nu prea bine.
Păi, mereu a vrut să-și bată singur calea.
Și mereu a pus întrebări stupide.
Bun. Ești gata să începi?
Eu...
Dar...
Librăria mea.
Da. Deocamdată, i-am încredințat-o lui Muriel.
Deci ar trebui să fie pe mâini bune.
Dar...
Ai nevoie să iei ceva cu tine?
Nu.
Nu-mi vine nimic în minte.
Stai! Cred că...
Absolut nimic.
Nu îmi pot imagina un înger mai bun să încheie socotelile
și să pună în mișcare următorul pas din Marele Plan.
Da, ai menționat asta.
Pot să știu despre ce e vorba?
E ceva ce are nevoie de talentul tău de înger ca să fie pus în aplicare.
Un înger familiarizat cu rânduiala pământenilor.
Noi o numim A Doua Venire.
Se închid ușile.
În urcare.
A cântat o privighetoare
În Piața Berkeley
Subtitrarea: Valeriu Cosa
Redactor: Aura Marinescu Nour