Kom nu, följ mig. Håll ihop. Håll er nära. Tysta.
Vi låter er inte nånsin bli skadade igen.
Förstår ni?
Jag vet hur läskigt det här måste vara.
Kasseltonpolisen!
Det kommer nån.
De måste genast till det ljudisolerade skyddsrummet.
Kom igen! Allihop, kom nu, skynda er!
-Kom igen. -Nej!
Snälla, kom! Snälla! Tyst. Okej.
Brad?
Hej, det är Brad.
Jag kan inte förklara, men vi är tillbaka i USA.
SANTA MONICA - KALIFORNIEN 25 ÅR SENARE
Vet du vad? Ring upp mig.
Jag är ledsen.
Okej.
Är allt okej?
-Vem pratade du med? -Din nya tränare.
Han vill att jag också ska vara med i laget.
-Är du säker på det? -Det var vinden.
Vinden blåser ditåt.
Du kan fortfarande ändra dig om du vill.
-Vad menar du med det? -Den här LA-grejen.
Tänk om det var fel beslut att flytta hit?
Då var det fel. Vi flyttar igen.
Ingenting förblir konstant, Mickey. Det är som jag alltid sagt:
"Du kan inte träffa om du inte använder slagträt."
-Oroa dig inte. -Vem oroar sig?
Fort, ge mig bollen.
Jag. Jag är rädd att du blir alltför söt.
-Okej. -Vad?
-Vi kan åka nu. -Vill du inte se oss göra så här?
Jag finns i bilen.
-Känner du inte kärleken? -Det gör jag verkligen.
Inte jag. För hungrig.
Får jag vara dj på den här bilturen?
Du känner till reglerna. Föraren väljer spellistan.
Det är inte rättvist. Jag har inget körkort.
Han har inte... Älskling...
Vet du vad? Det låter som ett du-problem.
Försvarar du honom?
-Den ska jag komma ihåg. -Jaså? Kom ihåg den här.
Efter 25 år har jag glömt hur det är
Att göra samma gamla skit På en lördagskväll
För att det är trafikkaos Trafikkaoset blir värre
Du har chockat mig Varför måste tiden stanna
Där är det.
Kom igen, sjung. Sjung.
Det brinner långsamt Jag smäller aldrig av
Tills jag är under ytan Känner mig knappt levande
Pappa!
Det är okej.
Pappa.
Pappa?
FYRA MÅNADER SENARE
MYRON BOLITAR HIGH SCHOOL-DELSTATSMÄSTERSKAP
Skämtar du? Hör på nu. Jag skulle tända på att stämma honom.
Jag finns där. Det kan du väl säga?
Sluta. Vi vet båda att det är skitsnack.
God morgon! Frukost om tio minuter!
Nej, jag pratar inte med dig.
Om han bryter mot föreläggandet en gång till,
hamnar hans kulor i ett skruvstäd. Förstår du?
Ja. Nej.
Tack.
Min klient har stått ut med tillräckligt av hans skit.
Det är slut på kompromisser. Och det här telefonsamtalet.
Skit också.
God morgon. Sov du gott?
Jag sa åt dig att inte laga frukost.
Jag är din faster, och det hör till jobbtiteln.
Du behöver inte anstränga dig.
Okej.
Dessutom kommer mamma snart hem.
Jag vill träffa henne. I dag.
Kom ihåg vad dr Shippee sa.
-Din mamma behöver tid att läka. -Jag vill bara träffa henne.
-Mickey... -Kan du inte bara höra efter?
Kan du göra det?
Jag ringer.
-Jag ringer. -Tack.
Jag vet att du sörjer, men det gör vi båda.
Jag menar, du förlorade din pappa och jag förlorade min bror.
Jag måste gå. Första dagen i skolan.
Sträck inte en muskel med all din entusiasm.
Mickey Bolitar?
Hej. Arthur Spindell, Kasselton Camel, första året som du.
Hej.
Jag är inte här för att be dig om pengar. Det är först när du har tagit examen.
Jag är med i Kasselton High School Camels elevråd.
Det är en studentdriven organisation som fokuserar på en välkomnande
och inkluderande miljö i våra gröna hallar.
Och jag, Arthur Jean Spindell, har fått i uppdrag att eskortera dig,
Mickey, mellannamn, Bolitar, överförd Camel,
till din första dag på... Kom igen, hälsa.
Jag skojar bara. Det är bara jag. På Kasselton High.
Tack, men nej tack. Jag gillar att gå ensam.
Okej då.
-Vill du veta när basketuttagningarna är? -Nej.
Förlåt, jag menade inte... På grund av din pappa.
Han slog alla poängrekord. Hans namn finns överallt.
Det är inte min pappa. Det är pappas bror.
-Okej. Så din pappa är... -Ja.
Oj.
Mickey, jag är ledsen. Jag visste inte...
Jag är alltid här för att dela ut kramar om du behöver.
Okej.
-Tack. -Japp.
Jag mår bra. Jag lovar. Jag tror att jag bara går.
Okej.
Vi ses där.
-Men vänta, kommer han inte? -Nej.
Varför inte? Du var ju grym.
Okej. In i bilen. Nu åker vi.
Okej.
Att göra samma gamla skit På en lördagskväll...
Jag glömde helt att nämna tidigare,
undvik tredje båset i toan vid gymmet.
Det blir massor av stänk vid spolningen.
Riktigt äckligt. Det hoppar upp tillbaka in i en.
Bra att veta.
Nämn det inte för min pappa. Det är ett så jobbigt ämne.
Men det är inte hans fel.
Han är vaktmästare här, förresten. Så skräpa inte ner, så är det lugnt.
Känner du till det läskiga huset på Hobart Avenue?
Bat Ladys? Du är redan djupt inne i Kasseltons myter.
Hon är vår stads spöke.
Hon kommer ut på natten, stjäl barn och äter dem. Men bara de onda.
Jag skojar. Hon finns inte. Det är bara ett hus.
Får jag eskortera dig till Camels skolinledningsceremoni?
Kom, vi kollar.
Ursäkta mig.
Rektor Gorelick? Rektor Gorelick. Du... Nej, gör inte det.
Vi blir alla döva. Ja, ingång två.
-Du är Myron Bolitars grabb, eller hur? -Nej, brorson.
Troy Taylor, basketkapten, ledande poängspelare de senaste två åren.
-Du spelar, eller hur? -Nej, det gör jag inte.
-Du behöver inte ljuga. Du spelar. -Jag gjorde det, men jag slutade.
Oftast betyder det att man suger.
-Hej. -Hej, älskling.
Min flickvän.
Jag hittade en ny. Hon ska vara med i hejaklacken.
Var inte oförskämd.
Jag känner inte dig.
Det är Myron Bolitars brorson. Vad var det du hette?
Jag heter Mickey. Jag är ny här.
Herregud, det är perfekt. Ni kan vara vänner.
Vi är så bra på att para ihop folk.
Så du är ny här?
Ja. Jag heter Ashley.
Trevligt att träffas. Jag heter Mickey.
Titta, de är kära.
-Observera... -Nej, ner med den där.
Jag stannar inte för det här. Kan du stanna med honom?
Jadå. Tack för att du visade mig runt, Rachel.
-Vi ses kl. 15.00 på planen. -Jag kommer.
Var snäll mot nykomlingen, annars...
Camels, sätt er ner.
"Annars."
Vi börjar samlingen om fem minuter.
-Ska vi gå och sätta oss? -Ja, visst. Visa vägen.
Titta på henne. Visst är hon vacker?
Ja, hon är definitivt ett skåp.
Nån lämnade konst till dig.
En flodhäst?
Vad? Den är gullig, eller hur?
Jag vet att det låter töntigt, men det är mitt första skåp.
Ursäkta. Är du Mickey Bolitar?
-Ja, hej. Vad heter du? -Jag heter mrs Friedman.
Din far, Brad, gick i min klass när han var i din ålder.
Och han var en lysande, rar själ. Det är en tragisk förlust. Jag beklagar.
Du ska vara i min klass imorgon, fjärde lektionen.
Jag ser fram emot att se dig då.
Fjärde lektionen, europeisk historia, mrs Friedman. Vi går i samma klass.
Jag beklagar det med din pappa.
Min dog också. För fyra år sedan. Det känns fortfarande overkligt.
Jag är ledsen. Det suger.
Det är första dagen. Vi kan inte vara de nya ungarna med de döda papporna.
Gör du nåt speciellt senare?
-Som ikväll, senare? -Ja.
Vi kanske kunde gå på middag eller nåt.
Ja, visst.
Klockan 18.00?
Det blir bra. Jag är klar vid 18.00.
Vet du vad mer som är bra? Ditt telefonnummer.
Upp, rör, snurra, titta.
Gå till höger. Och motsatt arm.
Vi går till höger och så går vi runt.
Titta inte jag är nervös!
Du får sluta stirra på din pojkvän.
-Har du skrivit in dig? -Inte än.
Kom igen, tjejen. Skynda på.
Spela två.
-Tio-noll till oss. -Orättvist.
-Vill du byta lag? -Nej. Vi måste jobba på vårt spel.
Ny match. Vår boll.
-Jag ska på toa. -Sluta vara mesig.
-Troy, jag måste. -Bolitar, vill du hoppa in?
Tack, det är bra.
Om du inte vill...
Nej. Jag är med.
-Det var en foul. -Bolitar, håller du med?
Nej. Fortsätt.
Ja!
HEMMALAG - BORTALAG
Kom igen!
-Heja, nya grabben! -Skulle inte du skita?
Förlåt.
-Det var fräckt. -Nej, sånt är spelet.
Bra försök, Bolitar. Kanske nästa gång.
Kom igen. Så.
Nu vet jag varför du inte var på uttagningen.
Det skulle vara som att LeBron leker med tredjeklassare. Basket är galet.
-Är du med i en AAU-liga? -Nej, jag spelar inte längre.
-Inte alls? -Jag slutade gilla det.
-Är du okej? -Ja, det är okej.
Det är ljudet jag gör när nån ljuger för mig.
-Ursäkta? -Du älskar basket. Jag ser det.
Det är som jag med manchester. Jag är som en jävla nallebjörn.
Jag älskade basket. Jag har nyligen slutat.
Jag brukade spela basket med min pappa.
Anledningen till att vi flyttade tillbaka var så att jag kunde spela i high school,
bli rekryterad, spela i division ett.
Sen dog pappa och jag känner att om jag inte hade spelat...
Du.
Inget av det är ditt fel. Okej, Mickey?
Lite är det.
-Jag måste gå och hämta mina saker. -Ja, okej. Gör det du.
LÅT HJÄRTAT RYMMA FLER,
SOM EN ÄLDRE EK GER SKUGGA
HÄR VILAR E.S. EN FÖRLORAD BARNDOM
Där är han.
Vad?
Se på dig.
Vad du har vuxit, Mickey.
Hur vet du vad jag heter?
Lyssna på mig noga.
Din far... Din far är inte död.
Vad?
Han lever i allra högsta grad.
Nej.
Vänta, vänta, nej.
Nej, nej!
Snälla. Vänta.
-Snälla, snälla... -Hallå!
Vad gör du?
-Bor du här? -Ser det ut som att jag bor här?
Förlåt.
-Jag såg en gammal tant med grått hår... -Bat Lady.
-Visade hon dig sina huggtänder också? -Vad?
Vem fick dig att göra det här? Var det Troy och hans Cro-magnon-gäng?
-Jag har ingen aning om vad... -Vet du vad? Jag bryr mig inte.
Välj ett mindre klyschigt mål nästa gång. Och skaffa ett liv.
Kasseltons ökända Bat Lady-legend Fakta eller myt?
New Jerseys myter och legender Om den ökända Bat Lady
Vem är Kasseltons Bat Lady?
Kasseltons Bat Lady-legend i nytt ljus
New Jerseys folksägner om en mystisk Bat Lady
Klar med uttagningen :) 18.00 fortfarande?
Perfekt :)
Jag är här!
Är allt bra?
Mickey hatar mig.
Han är en tonåring som mist sin far. Han hatar allt.
Ja, inklusive Eggos, Pop-Tarts,
och varje desperat sak jag som har gjort för att försöka få kontakt med honom.
-Det här är inte som de säger i böckerna. -För att böcker är värdelösa.
Tonåringar känner att det är självhjälpsböcker på långt håll.
Gode Gud. Du är en sämre terapeut än du var make.
Jag måste gå.
Hej! Hur var det vart du än gick?
-Strunta inte i mig. -Ringde du?
Får jag träffa min mamma?
Inte snart.
Jag slår vad om att du är överlycklig.
-Varför säger du så? -Kom igen, du avskyr min mamma.
Det är inte sant.
-Okej, Shira. -Du säger inte: "Okej, Shira."
Det är ditt fel att han är död!
Du ville inte att pappa skulle vara med mamma,
så vi flyttade utomlands, kom tillbaka och vi befann oss i den där bilen,
och han skulle leva nu istället för...
Han lever i allra högsta grad.
Tro mig.
-Vart ska du? -Ingenstans.
Helvetes skit!
Jag vet att du är där inne!
Kom ut!
Öppna! Hur känner du till min pappa? Hur visste du det?
Öppna den jävla dörren! Öppna den! Öppna dörren!
Upp med händerna. Stå stilla.
Vad fan håller du på med?
Det här är privat egendom. Du gör intrång. Kom hit.
-Är jag gripen? -Vill du vara det?
Nej, sir.
Var bor du?
Här. I Kasselton.
Omöjligt. Jag känner alla här.
-Jag är ny här. -Ditt namn?
-Mickey. -Mickey vad?
Bolitar.
-Du ser inte ut som en Bolitar. -Jag liknar min mamma.
Vi sätter oss i bilen.
-Jag kan gå. Jag bor bara... -Jag vet var du bor.
Men vi ska inte dit nu.
Bolitar! Sätt fart.
Hitta henne.
Annars dör vi alla.
Pressa honom lite. Få honom att svettas.
Vi behåller honom inte, men det får han inte veta.
KASSELTONS POLIS
Du flyttade tillbaka.
Det är tillfälligt.
Allvarligt, Ken?
Han gjorde intrång.
Genom att knacka på?
Grannarna anmälde misstänkt aktivitet.
"Misstänkt aktivitet"?
Har det inget med min brorsons utseende att göra?
Ingen aning, men jag kan anklaga honom för intrång och störande av ordningen.
Jag kan anklaga dig för trakasserier och rasistiska fördomar. Försök inte ens.
Ta dem av honom.
Du har inte förändrats.
Jag har bestämt mig för att släppa din brorson ikväll.
Men med en varning.
Förresten, han var vid huset på Hobart Avenue.
Ja. Ingen sarkastisk kommentar nu, va?
Gå. Jag vill inte se dig igen.
Vad gjorde du i det huset?
Känner du till Bat Lady?
Självklart.
En myt för att hålla ungarna inne efter mörkrets inbrott. Du är den nya.
Utmanade nån dig att gå in?
Nej.
Varför gick du då...
Vänta, vänta.
Var det din pappa som sa det?
Sa vadå?
Om när han gick in i Bat Ladys hus?
Nej.
Han måste ha varit ungefär...
Jag vet inte, nio eller tio,
och en kille i stan, Dylan Shakes, försvann
-efter en knattematch... -Vad menar du?
Försvann.
Sågs aldrig igen.
Ungarna började hitta på historier om att Bat Lady ätit stackars Dylan
och det skrämde alla barn i stan, inklusive din pappa.
Ska du gå in eller vara en liten bebis?
-Tänker du gråta? -Tills en dag, då dessa äldre barn,
mobbarna...
Jag gör det inte.
...utmanade honom att knacka på Bat Ladys dörr.
Och den måste ha varit olåst för den öppnades
och när Brad gick in stängdes dörren bakom honom.
Efter en lång väntan
började en av mobbarna banka på dörren.
De trodde att Brad skulle bli nästa Dylan Shakes.
Sen då?
Ingenting.
Han kom ut till slut. Men...
Det här låter konstigt,
men din far var aldrig sig lik mer.
ELVAÅRIG POJKE FÖRSVUNNEN EFTER KNATTEMATCH!
PAPPAN FÖRHÖRD EFTER DYLAN SHAKES FÖRSVINNANDE
FORTFARANDE INGA LEDTRÅDAR I DYLAN SHAKES FÖRSVINNANDE
Hej, Shira. Det är Brad.
Vi är tillbaka i USA.
Jag kan inte säga så mycket just nu, men du är den enda jag litar på,
och om nåt händer med Kitty och mig...
Ta hand om Mickey, okej?
Shira!
-Brad? -Shira!
-Brad?
-Brad! -Shira!
Shira!
Öppna!
Jag är så ledsen, Brad.
Jag är så ledsen.
Ashley Psst... Vänd dig om
Gör mig inte nervös! Klar med uttagningen. 18.00 okej?
Perfekt Jag är på väg
Du träffade min pappa.
Ja. Trevlig kille.
Du gör mig lite förbannad.
-Vad med den här killen gör mig förbannad? -Antagligen hans min.
Du, Buck.
Visste du att koalor har det minsta förhållandet mellan hjärna och kropp
av alla djur?
-Jag bryr mig inte, miffo. -Jaha?
Tänkte att du skulle vilja känna till konkurrensen.
Vad?
Jag tror att han kallar dig dum.
Säg det igen.
-Visste du... -Säg det där igen.
Säg det igen!
Vad i helvete?
-Ska du ha spö? -Buck, de är inte värda det.
Skitsnack! Rör mig inte igen.
Var lärde du dig det?
I Salvador de Bahia med pappa.
Kan du lära mig?
Jag ska. Jag kan.
Okej.
Sked.
-Sked? -Ja.
Ja. Nej. Den är till för soppa och självförsvar.
-Bra, eller hur? -Ja, det är bra.
-Vad var det du hette? -Vi har pratat mycket.
-Jag vet. Jag glömde. -Vi hade hela samtal.
Spoon.
Vet du vad? Jag gillar Spoon. Kalla mig Spoon.
Jag kan kalla dig Spoon.
Välkomna till europeisk historia. Jag heter mrs Friedman.
Jag undervisar inte i kronologisk ordning...
Fjärde lektionen. Europeisk historia. Mrs Friedman.
Vi går i samma klass.
Kan nån berätta för mig vem den här unga damen är?
Mr Bolitar?
Vem är hon?
-Anne Frank. -Korrekt.
Har du läst hennes dagbok?
-Ja. -Kan du berätta var hon gömde sig?
På vinden, bakom sin pappas företag
på Prinsengracht i Amsterdam.
Föreställ dig att du gömmer dig på en vind i två år innan du blir upptäckt.
Anne fördes sen till dödslägret Bergen-Belsen
där hon dödades av antingen sjukdom eller nåt värre.
Men det finns inga bevis för att hon dog. Det finns inga uppgifter om hennes död.
Det här sägs vara Lizzy Sobek,
en ung flicka från Lodz-gettot.
Hon togs från sin familj och fördes till Auschwitz,
men lyckades på nåt sätt fly.
Och lilla Lizzy Sobek sägs ha räddat
över hundra barn från dödslägren,
på egen hand.
Fantastiskt vad en ung människa kan göra när de verkligen försöker.
Ja, ms Caldwell.
Vad hände med henne?
Lizzy Sobek sköts av en nazistsoldat, och man tror att hon dog av skadorna.
Men det finns inga säkra bevis.
Vissa tror att hon kan ha överlevt kriget och till och med lever idag.
-Hej, Rach. -Hej.
Hallå...
Jag heter Mickey. Vi träffades igår.
-Ja. Samlingen, eller hur? -Ja.
Minns du den nya tjejen som jag var med?
-Ashley? -Ja.
Vi skulle ses efter uttagningen, men hon dök inte upp.
Hon kanske ändrade sig?
Nej. För hon var...
Hon skulle vara på lektionen men hon kom inte
och svarar inte när jag ringer eller messar. Hon försvann bara.
Eller så försöker hon ge dig ett budskap
om att låta bli det där.
Hej, Ema.
Hur var sommaren?
Saknade du mig?
Jag försöker bara vara snäll.
Om du var trevligare skulle du inte sitta ensam.
TROY TAYLOR BJUD UT HENNE!
Känner du hur det luktar, Buck?
-Lugn. -Det luktar...
Herregud. Buck.
Har du skitit i byxorna?
Okej, ha så kul och sitt ensam, miffo.
Herregud. Ser ni?
Det var mycket choklad.
Vad är det med dig?
Gillar kalkon.
Nej. Varför sitter du här?
Jag är inte vän med dem. De hatar mig.
Vem är du vän med?
Ingen. Jag är den nya killen.
Tro inte att vi kan bli vänner.
Uppfattat.
Visste du att han skulle sitta där?
För att han gjorde det varje dag förra året, så...
Snyggt.
-Vad heter du? -Mickey. Du?
-Ema. -Ema? Det är ett fint namn.
-Sluta prata nu. -Okej.
Måste prata med er om det här...
Affärer. Nej, jag skojar.
För det första, det finns en symaskin i slöjdsalen.
Varför har ingen berättat om det? Titta.
-Herregud. -Jag gjorde det. Snyggt, eller?
-Ja. -Ema, kom igen. Gillar du det?
-Gör du? -Hon gillar det.
-Det tror jag. -Det gör hon.
-Det är rätt snyggt. -Ja.
Kalla mig Spoon. Det är officiellt.
-Jag messade till päronen. -"Päronen"? Va?
-Föräldrarna. -Okej.
Varför sa du att du såg Bat Lady igår?
Jag sa inte att jag såg Bat Lady.
-Jag sa läskig, gammal tant vid sitt hus. -Välj dina ord noggrant.
Åldersdiskriminera inte.
-Vadå? -Vad jag menar med det?
Jag säger inte att hon var läskig för att hon var gammal.
Vad gjorde hon?
Hon vinkade åt mig.
-Vinkade hon åt dig? -Japp.
-Det var rart av henne. -Ja. Det var så...
-Det var verkligen rart av henne. -Ja.
Du verkade skakad när jag såg dig på hennes trappa.
Jag vet inte.
Det stod en läskig, gammal tant framför Bat Ladys hus, det var nog ingenting.
Okej.
-Hej! Mickey, jag trodde du skulle komma. -Herregud!
-Vi har väntat en timme. -Vad gör ni här?
Vi vet att det finns mer i historien än en vinkning.
Och?
Har du nån aning om hur tråkig den här stan är?
Det är så tråkigt, Mickey.
-Det är inte det. -Vad är det då?
Jag klarar det.
Dags för en kram?
Nej, nej, tack. Det är...
Bat Lady vinkade inte bara åt mig.
Hon ropade mitt namn och sa att min pappa fortfarande lever.
Vad?
Vilken galen tant!
Nej, seriöst, det är så knäppt. Varför skulle nån säga så?
Är du säker på det?
Jag vet att det inte kan vara sant, för jag såg honom dö.
-Ska vi kasta ägg på hennes hus nu? -Nej, inte ägg. Jag...
Jag vill bara ha svar.
Vi måste bryta oss in.
Ska vi inte följa med?
Jag vill inte att ni ska få problem. Dessutom behöver jag spejare.
Ge mig din sked, Spoon.
-Ge mig din sked. -Ja, okej.
En sked? Är du seriös?
Ja, jäklar.
Hallå?
Jag heter Mickey Bolitar.
Du ropade mitt namn häromdagen.
Du pratade om min far.
Mickey, status?
Jag letar.
Om Bat Lady har en pistol, vet du vad vi gör?
-Kan du lägga av? -Vi sicksackar.
Då kan hon inte sikta.
Hur känner du min pappa?
Hallå?
-Houston? Houston, vi har ett problem. -Vad?
Jorden till Mickey.
Fan!
-Herregud. -Förlåt, förlåt.
Du måste komma ut. Du kommer att åka fast.
En liten stund till.
Köp mig tid om ni kan.
Fan! Mickey?
Skit, skit, skit!
Vad gör ni här?
Vad fan?
Tänder du på att se på ungar som hånglar?
Med byxorna nere?
-Jag ringer polisen. -Herregud!
-Varför är din kuk ute? -Stoppa undan den!
-Dra upp byxorna. -Herregud.
-Vad fan? -Ett pervo!
Gå.
Nu.
Okej.
Jag är ledsen för din pappa.
Min dog också. För fyra år sen.
Det känns inte verkligt.
Ashley.
Det var min första kyss.
-Vad? -Det var min första kyss.
Verkligen?
Förlåt.
Antar jag.
Det är okej. Du var tvungen att göra det för att rädda våra liv.
Du får inte säga det till nån.
Inte till Mickey, inte sjunga det i matsalen.
Mickey, du anar inte...
-Nej, sluta! -Lugn.
Hittade du nåt?
Titta vad jag hittade hos Bat Lady.
Flodhästen Hippo från The Metropolitan Museum of Art.
Mitt tredje favoritmuseum. Vad betyder det?
Titta. Nej. Den här är Ashleys.
Den har samma hjärtemoji-klistermärke och magnet.
Met har 5,6 miljoner besökare per år i presentbutiken.
-Det är inte vettigt. -Det här är inte en slump.
Vi skulle gå och äta, hon kom aldrig.
Hon svarar inte på samtal eller sms. Hon är försvunnen.
Vi... Ska vi ringa polisen?
Jag bröt mig in. Vad skulle jag säga?
Troys pappa hatar honom.
Hon kanske har seriösa problem, inte undviker mig.
-Vi borde gå till hennes hus. -Jag kan inte adressen.
Jag försökte online, men hennes adress finns inte där.
Spoon, du är med i grejen, eller hur?
-Jag är med i mycket. -Välkomstkommittén?
-Ja. -KHS Camel...
KHS Camels elevråd. Jag fattar.
En låt spelade på Bat Ladys skivspelare.
Samma låt som jag och min familj brukade lyssna på hela tiden.
Ja. Det är...
Det var konstigt.
Jag måste gå.
Har hon alltid varit så mystisk?
Det går rykten om att hon har det tufft hemma.
-Klar? -Jag vet en genväg.
Stanna där.
-Förlåt. Min vän bor här, jag... -Jag sa stanna!
Du dyker upp överallt där det är problem, Bolitar.
Förlåt, jag ville veta...
Ashley! Ashley!
-Handbojor! -Bort från min vän, din jävel!
-Sätt handbojor på dem! -Ashley! Nej!
-Bort från mig. Undan! -Ni är båda gripna.
-Ashley! -Bort från mig!
Handbojor!
-Släpp mig! Ashley, är du okej? -Vill du få mera problem?
Mrs Kent, snälla. Jag är vän med Ashley.
-Snälla. -Tyst. Jag sa tyst!
-Vem är Ashley? -Din dotter, Ashley. Är hon okej?
Jag har ingen dotter.
Va?
KOM OCH MINNS VÅR ÄLSKADE DYLAN SHAKES
Ashley försvann.
Men...
Jag ska hitta henne.
Det behövs inte.
Du har gjort nog.
BASERAD PÅ ROMANEN AV HARLAN COBEN
-Vi fick ett anonymt tips. -Om mig?
Får jag fråga vad det är?
UNDER DE KOMMANDE VECKORNA
Dylan Shakes försvinner den 8 september.
Samma datum som Ashley försvann.
Betyder det att samma person som tog Dylan också tog Ashley?
Det var ingen slump.
Jag kan inte utsätta er för fara.
Ashley behöver oss.
-Din pappa vill att jag skyddar dig. -Hon skulle berätta nåt.
Jag vet inte vad mina föräldrar är inblandade i.
Vi ska gräva upp pappas grav.
Vad hittar vi då?
Berätta vad som pågår.
Kan du bara släppa det?
Jag vill ha svar.
Vi fokuserar på Ashley.
Jag minns inte om jag är klaustrofobisk.
Jag är inte klaustrofobisk.
Hallå! Stanna!
Du har ett hjältekomplex och det är farligt.
Du vet att jag inte kan sluta.
Jag kom ihåg att jag är klaustrofobisk. Visst är det lustigt?
Kommer du ihåg nåt mer?
Fjärilen i Ashleys skåp.
Ambulansföraren hade en fjärilstatuering.
Säger du att bilolyckan inte var en olycka?
SKYDDSRUM
Jag vet att du och Bat Lady hade nåt med Ashleys försvinnande att göra.
Jaså, det vet du?
Undertexter: Ulrika Lindfors-Davis
Kreativ ledare: Bachar Haj Bakir