‫בפרקים הקודמים...‬
‫אני יודעת שאתה באבל, אבל שנינו באבל.‬
‫אתה איבדת את אביך ואני איבדתי את אחי.‬
‫אימי תשוחרר בקרוב. אני רוצה לבקר אותה.‬
‫אימא שלך צריכה זמן להחלים.‬
‫מיקי בוליטר? היי.‬
‫ארתור ספינדל. קרא לי כף.‬
‫מה הקטע שלך?‬
‫- אני הילד החדש. - מה שמך?‬
‫- מיקי. ושלך? - אימה.‬
‫מצאתי בחורה חדשה. היא תיבחן לקבוצת המעודדות.‬
‫- אני אשלי. - אני מיקי.‬
‫אתה עושה משהו מאוחר יותר?‬
‫אולי נוכל ללכת לדיינר או משהו.‬
‫את זוכרת את הבחורה החדשה שהייתי איתה?‬
‫היינו אמורים להיפגש אחרי מבחני הקבלה, אבל היא לא הופיעה.‬
‫והיא לא עונה לשיחות טלפון או להודעות ממני.‬
‫איזה ילד, דילן שייקס, נעלם.‬
‫מה זאת אומרת, נעלם?‬
‫נעלם.‬
‫לא נראה עוד שוב.‬
‫למה אמרת שראית את גברת עטלף אתמול?‬
‫היא קראה בשמי ואמרה שאבא שלי עדיין בחיים.‬
‫אני רק רוצה תשובות.‬
‫אבא שלך סיפר לך על הפעם שהוא נכנס לבית של גברת עטלף?‬
‫איבדתי את אשלי. אני אמצא אותה.‬
‫אין צורך.‬
‫הרלן קובן: מחסה‬
‫אשלי לא הייתה על האלונקה.‬
‫זה היה אדם בשם לורנס קנט.‬
‫הוא רופא או משהו.‬
‫שמעתי את זה במכשיר הקשר.‬
‫אז אבא של אשלי הוא רופא.‬
‫לא, לא ייתכן שהוא אבא שלה.‬
‫גם שלי מת. לפני ארבע שנים.‬
‫זה מרגיש לא אמיתי.‬
‫משטרת קסלטון‬
‫וגם גברת קנט לא קרובת משפחה של אשלי.‬
‫אין לי בת.‬
‫אולי זו לא משפ' קנט הנכונה.‬
‫בסדר, אז אנחנו צריכים להאמין‬
‫שד"ר קנט הלא נכון חטף מכות במקרה‬
‫באותו הלילה שבו אשלי קנט נעלמה?‬
‫חייב להיות קשר, אבל... אבל מהו?‬
‫טעות בזיהוי. כנופיות סמים.‬
‫אולי זה מעשה קונדס.‬
‫שיבוט, אולי? יש מיליון אפשרויות.‬
‫וגם... לעזאזל, מיקי.‬
‫כשאבא שלי יבוא, אני רק רוצה שתהיה מוכן.‬
‫הוא עלול להרוג אותי.‬
‫כאילו, להרוג אותי ממש.‬
‫אני מצטער שסיבכתי אותך בזה.‬
‫למה אתה מצטער?‬
‫על זה שגרמתי למעצרך?‬
‫אחרי הלילה, אני פועל לבד.‬
‫תפסיק מיד עם הדיבורים המטורפים. מה?‬
‫זה הקרב שלי. אני לא יכול לסכן אותך ואת אימה.‬
‫רגע, רגע, רגע.‬
‫מיקולס מאוס. לא.‬
‫לא סיבכת אותי בשום דבר.‬
‫אני מפעיל משהו שנקרא רצון חופשי, לא?‬
‫בסדר, אני לגמרי בעניין.‬
‫אשלי זקוקה לנו, נכון?‬
‫אתה בטוח?‬
‫כן, לגמרי.‬
‫שוב את.‬
‫אצטרך להקצות לך מקום חנייה.‬
‫אם מעצר האחיין שלי הוא הדרך המעוותת שלך‬
‫- לנסות למשוך את תשומת ליבי... - אל תחמיאי לעצמך.‬
‫הפסקתי לחשוב עלייך לפני זמן רב.‬
‫איפה החרא הקטן?‬
‫בסדר, זה אבא שלי.‬
‫הוא ייקח לי את הסוויץ'.‬
‫היי, אבא.‬
‫- זה כל כך מצחיק, כי... - תפסיק.‬
‫אני כל כך מצטערת.‬
‫- שירה? - האנה.‬
‫אלוהים.‬
‫היי.‬
‫אני הולך לחכות בחוץ.‬
‫מה את עושה כאן?‬
‫בעלך שוב עצר את האחיין שלי.‬
‫שוב?‬
‫ראית את קן?‬
‫כן.‬
‫מה את עושה כאן?‬
‫אני רק מביאה קצת אוכל לקן.‬
‫שמעתי על בראד. צר לי מאוד.‬
‫תודה.‬
‫הייתי יוצרת קשר, אבל...‬
‫כן, זאת למעשה הסיבה שחזרתי לכאן.‬
‫כי אני מטפלת במיקי, בנו של בראד,‬
‫רק לזמן קצר.‬
‫ואז מה?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫כלום. אני פשוט... לא משנה.‬
‫טוב, ממש טוב לראות אותך.‬
‫כן, שיהיה לך לילה טוב.‬
‫את בסדר?‬
‫אני? כן, הכול דבש.‬
‫מי זאת הייתה?‬
‫- האנה טיילור. - החברה הכי טובה שלך מהתיכון.‬
‫כן, מלפני מיליון שנה.‬
‫לא נראה כמו איחוד כל כך משמח.‬
‫סליחה, אתה יודע מה עוד לא היה איחוד משמח?‬
‫לבוא לכאן ולשחרר אותך בערבות שוב.‬
‫- אפשר לא לדבר על זה? - לא, מצטערת. זאת לא אפשרות.‬
‫מה בכלל עשית בבית ההוא?‬
‫חשבתי שזה בית של חבר.‬
‫- איזה חבר? - לא משנה.‬
‫טעות בכתובת.‬
‫- ו... - ושום דבר. זהו.‬
‫- אתה צריך להיות זהיר יותר. - אני יודע.‬
‫להיעצר פעמיים בשבוע זה לא אורח חיים בר קיימא.‬
‫חוץ מזה, אי אפשר שתהיה בקלבוש כשאימא שלך תגיע הביתה.‬
‫על מה את מדברת?‬
‫ד"ר שיפי התקשרה לפני כמה שעות.‬
‫רגע, אז היא תשתחרר משם לתמיד? מתי?‬
‫מחרתיים. היא עדיין תצטרך לעבור טיפול כמטופלת-חוץ,‬
‫- אבל אם הכול ילך טוב... - הכול ילך טוב.‬
‫ברור.‬
‫כן. לשחק באמהרסט יהיה מעולה.‬
‫אבל חדר האוכל שלהם היה גרוע.‬
‫את זוכרת? היו להם סלופי ג'ו דפוקים.‬
‫כן.‬
‫איכס.‬
‫הלו. את מקשיבה?‬
‫כן. כן, אני מקשיבה.‬
‫אבל את, כאילו, לא מקשיבה.‬
‫אמהרסט. סלופי ג'ו. אני מקשיבה, טרוי.‬
‫אלוהים.‬
‫מה הבעיה שלך היום?‬
‫אני חייבת לנתק.‬
‫למה את כל כך מוזרה?‬
‫אימא?‬
‫היי, את בוכה?‬
‫לא, מותק, אני פשוט עייפה.‬
‫זה בגלל אבא?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫הוא על הפנים.‬
‫אל תדבר ככה על אבא שלך.‬
‫לא תהיה שם כל הלילה?‬
‫לא.‬
‫אז למה ביקשת שאביא לך אוכל?‬
‫כי חשבתי שאהיה שם כל הלילה, אבל אז גיליתי שלא.‬
‫נחש במי נתקלתי בתחנה.‬
‫היא אספה את האחיין שלה.‬
‫ולא חשבת שכדאי לספר לי את זה?‬
‫על מי אימא מדברת?‬
‫למה אתה עדיין ער? לך לישון.‬
‫אז עלינו להניח שמי שתקף את ד"ר קנט‬
‫קשור להיעלמות של אשלי.‬
‫ושהוא סבור שהזוג קנט הם ההורים של אשלי.‬
‫נדבר עם הזוג קנט, נראה מה יספרו לנו.‬
‫ד"ר קנט מאושפז בביה"ח ואלי.‬
‫עשו לי שם תפרים אחרי תקרית עם התוכי של הבייביסיטר שלי לשעבר.‬
‫היא אישה ממש מקסימה, אבל שנאתי את הציפור ההיא.‬
‫אפשר ללכת אחרי הלימודים. ירשו לנו לדבר עם ד"ר קנט?‬
‫כן, אנחנו חמודים נורא, מיקי.‬
‫נקבל כל מה שנרצה.‬
‫מיסה ליום השנה‬
‫- שירה סיפרה לי עליו. - דילן שייקס.‬
‫נעלם אחרי משחק הבייסבול שלו.‬
‫איש לא ראה אותו שוב.‬
‫אתה בסדר?‬
‫היי, גב' פרידמן.‬
‫אפשר שאלה?‬
‫ברור, מר בוליטר.‬
‫זה בנוגע לידידה שלי.‬
‫היא הייתה אמורה להיות פה אתמול, אבל לא הגיעה.‬
‫האם זו אשלי קנט?‬
‫כן.‬
‫- ראית אותה? - לא, למרבה הצער.‬
‫אבל כן קיבלתי הודעה הבוקר שהיא עזבה את בית הספר.‬
‫- מי אודיע? - מי הודיע.‬
‫מי הודיע?‬
‫בית הספר, כמובן.‬
‫היא לא סיפרה לך שהיא עוזבת?‬
‫לא.‬
‫האמת שלא הצלחתי ליצור איתה קשר.‬
‫זה באמת מוזר.‬
‫אז עדיף להניח לזה. זה בטח עניין פרטי.‬
‫אולי תתיישב במקומך, מר בוליטר?‬
‫כן. תודה.‬
‫ברי וולמר התפטרותי‬
‫סגל קסלטון היקר, צר לי ליידע אתכם‬
‫שעליי להתפטר מיד. צץ עניין משפחתי,‬
‫ועליי לטפל בו. לצערי, לא אוכל לעזור בחפיפה‬
‫של המחליף שלי מכיוון שעליי להתפטר באופן מיידי.‬
‫תודה על זיכרונות נפלאים. אוקיר אותם לנצח.‬
‫וכרגיל, קדימה, קאמלס. שלכם, מר וי‬
‫אשלי עזבה את בית הספר הבוקר‬
‫זה ממש קטלני.‬
‫טרוי: המבורגר אח"כ?‬
‫לפרויקט הראשון שלכם, אני רוצה שתבחרו‬
‫מתבגר היסטורי יוצא דופן מהמאה ה-20,‬
‫ואז אני רוצה שתציגו בפני הכיתה עבודה שמתבססת על תחקיר מקיף.‬
‫אתם תעבדו בזוגות.‬
‫כן, באקלי. אתם יכולים לבחור את השותף שלכם.‬
‫תעשו את זה עכשיו.‬
‫תרצי לעשות את זה?‬
‫באקלי!‬
‫אני לא יודעת. אולי אם הייתי רוצה לרסק במכוון את ממוצע הציונים שלי. מצטערת.‬
‫אתה. אתה נראה חכם.‬
‫תהיה השותף שלי?‬
‫- כן, בטח. - יש.‬
‫תרצה לבוא השבוע ונעבוד על זה?‬
‫בבית שלך?‬
‫כן.‬
‫מעולם לא עשית פרויקט קבוצתי?‬
‫לא, כן, אני יכול לבוא.‬
‫מעולה.‬
‫דרך אגב, שמעת על אשלי? היא עזבה את בית הספר.‬
‫- מי? - אשלי.‬
‫הילדה החדשה שנבחנה לקבוצת המעודדות.‬
‫נכון, אשלי הזאת.‬
‫זה ממש מוזר.‬
‫אני לא יודעת, אולי הברחנו אותה או משהו.‬
‫טוב, ילדים, חזרו למקומות שלכם.‬
‫טרוי, אתה חייב לפקוח עין על הבחורה שלך, אחי.‬
‫על מה אתה מדבר, אחי?‬
‫פרידמן נתנה פרויקט זוגי,‬
‫והיא בחרה בבוליטר על פניי.‬
‫כן, כי אתה טיפש, אחי.‬
‫אני לא טיפש, מניאק.‬
‫היה לי פסיכומטרי כמעט מושלם.‬
‫מותק!‬
‫קיבלת את ההודעה שלי?‬
‫לא אוכל הערב. יותר מדי שיעורי בית.‬
‫אכזרי.‬
‫למה שמישהו יעשה את זה לבן אדם?‬
‫אני יודע.‬
‫זה כל כך דפוק.‬
‫איך נכנסתם לפה?‬
‫שוב שניכם?‬
‫אני מתקשרת לאבטחה.‬
‫חבר'ה. עדיף שנלך.‬
‫אנחנו חושבים שמי שעשה את זה חטף את החברה שלנו.‬
‫מה?‬
‫מי החברה שלכם?‬
‫קוראים לה אשלי.‬
‫- הזכרת מישהי בשם אשלי ליד הבית. - כן.‬
‫מצטערת. מעולם לא ראיתי אותה.‬
‫ואת לא מכירה אף אחת בשם אשלי קנט?‬
‫תראו, זה כל מה שאני יודעת.‬
‫אתם צריכים ללכת.‬
‫אין לנו מושג איפה אשלי.‬
‫היא יכולה להיות כלואה במרתף, בתא המטען של מכונית או...‬
‫למה שלא תפנו למשטרה?‬
‫אילו רק החיים היו כל כך פשוטים.‬
‫אם עברו פחות מ-48 שעות, לשוטרים לא אכפת.‬
‫אספר לכם מה שאמרתי למשטרה, ואז תלכו מפה.‬
‫ברור. סגרנו.‬
‫האיש שעשה את זה לבעלי, היה לו קעקוע על הפנים.‬
‫קעקוע של מה?‬
‫של תמנון.‬
‫בואו ב-15.9‬
‫בואו להיזכר בדילן היקר‬
‫ניו ג'רזי דרגונס‬
‫מחזור 1997‬
‫הזוג הטוב ביותר קן ושירה‬
‫החברות הכי טובות האנה ושירה‬
‫האנה סמית, החברות הכי טובות.‬
‫זה מצחיק.‬
‫אלוהים. לעזאזל! שמעת פעם על לדפוק בדלת?‬
‫למה לאבי יש כובע כמו של דילן שייקס בתמונה?‬
‫הם היו באותה קבוצה של ליגת הילדים.‬
‫- אמרתי לך את זה. - לא. ממש לא אמרת.‬
‫טוב, זה נכון.‬
‫ורק רגע.‬
‫האמת שהרגע ראיתי את זה כאן.‬
‫תראה.‬
‫הנה אבא שלך ליד דילן שייקס.‬
‫הם היו החברים הכי טובים.‬
‫החבר הכי טוב שלו נעלם?‬
‫כן, הוא היה הרוס.‬
‫הוא לא אכל, לא ישן.‬
‫כמה זמן עבר עד שהציקו לו שייכנס לבית של גברת עטלף?‬
‫כמה שבועות, אני חושבת.‬
‫למה הוא מעולם לא סיפר לי?‬
‫הוא לא נהג לשתף הרבה.‬
‫הוא שיתף אותי.‬
‫לכולם יש סודות, מיקי.‬
‫את יוצאת להליכות בחצות?‬
‫רק כשאני לא מצליחה להירדם.‬
‫שזה ברוב הלילות.‬
‫זה די מגניב.‬
‫לניו ג'רזי יש נוף יפה יותר.‬
‫אימא שלך בסדר?‬
‫כן, כלומר...‬
‫אתה לא מדבר עליה, והיא אף פעם לא ממש נמצאת.‬
‫אז רק רציתי לבדוק שאתה בסדר.‬
‫- אני מצטערת אם זה מוזר. - לא, אל תצטערי.‬
‫אני מעריך את זה.‬
‫היא במרכז פסיכיאטרי, לצורך טיפול בדיכאון שלה.‬
‫זה התחיל בנעוריה כמקצוענית בטניס.‬
‫כל הלחץ, היא לא יכלה להתמודד עם זה.‬
‫התהילה, הכסף, החסויות.‬
‫הכול היה נעלם אם היא לא ניצחה.‬
‫מה שמה?‬
‫שמה היה אז קיטי האמר.‬
‫לא ייאמן. אימא שלך היא קיטי האמר?‬
‫כן. שמעת עליה?‬
‫כן. מי לא שמע?‬
‫בגלל הדיכאון היא פרשה בגיל כזה צעיר?‬
‫זאת אחת הסיבות, כן.‬
‫השנייה הייתה אבא שלי.‬
‫הם לגמרי התאהבו זה בזה.‬
‫כן.‬
‫מה לגבי אימא שלך?‬
‫איך אימא שלך?‬
‫היא בסדר גמור.‬
‫באמת?‬
‫נחשפתי בפנייך, וזה כל מה שאני מקבל?‬
‫פשוט תניח לזה, מיקי.‬
‫בסדר. בטח.‬
‫מיקי, יש...‬
‫יש משהו שאני ממש צריכה לספר לך.‬
‫אימה.‬
‫מה?‬
‫אמרת שלבחור שאת וכף ראיתם בבית של גברת עטלף‬
‫היה ראש מגולח ומשקפי שמש?‬
‫לעזאזל! הוא צופה בנו עכשיו?‬
‫מיקי, לא.‬
‫לא!‬
‫מה לעזאזל אתה עושה?‬
‫היי! עצור!‬
‫זה היה ממש מטומטם.‬
‫מי אתה? למה היית בבית של גברת עטלף?‬
‫ולמה אתה עוקב אחריי?‬
‫אתה עוד לא מוכן לתשובות האלה.‬
‫מה זה בכלל אומר?‬
‫אל תגיד לאף אחד שדיברנו,‬
‫או שאהרוג את החברה שלך.‬
‫גברת עטלף אמרה שאבא שלי בחיים.‬
‫לא טוב שהיא אמרה.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫חכה!‬
‫אתה בסדר?‬
‫גברת עטלף אמרה שאבא שלך בחיים, נכון?‬
‫כן.‬
‫אבל אתה לא מאמין לה, נכון?‬
‫לא, ברור שלא.‬
‫כלומר, צפיתי בו מת.‬
‫אבל?‬
‫אבל אני לא יודע, בסדר?‬
‫והיא ידעה את שמי.‬
‫אז?‬
‫והיא ידעה שאבא שלי אמור להיות מת.‬
‫הרגשתי כאילו היא ידעה את האמת.‬
‫ומה הקטע עם הבחור הזה שצפה בנו?‬
‫גברת עטלף משוגעת.‬
‫בסדר? לעזאזל איתה!‬
‫ולעזאזל עם פיטבול הלבן.‬
‫אני פשוט רוצה שזה יהיה נכון.‬
‫זה חלק גדול מזה.‬
‫הרצון, את יודעת.‬
‫אל תענה את עצמך, מיקי.‬
‫תתמקד באימא שלך.‬
‫תתמקד באשלי.‬
‫כן, את צודקת.‬
‫כדאי שאלך.‬
‫מה רצית לספר לי לפני שמשקפי שמש הופיע?‬
‫שכחתי.‬
‫תודיעי לי כשתיזכרי.‬
‫יבוצע.‬
‫את רוצה שאלווה אותך הביתה?‬
‫ממש לא.‬
‫לילה טוב.‬
‫לילה טוב, מיקי.‬
‫אל תחשוב על זה אפילו.‬
‫עורה קומה! לא כדאי שאימא שלך תחכה.‬
‫מה?‬
‫כלום. פשוט סבא וסבתא שלך כל הזמן מסמסים.‬
‫- הם מאיימים לבוא לבקר. - זה מעולה.‬
‫כן, ממש מעולה.‬
‫היי, אתה מוכן לזה?‬
‫כן, אני מוכן. מוכן לגמרי.‬
‫בסדר. אני לא יודעת למה העיכוב הזה.‬
‫הנה היא באה.‬
‫הכול בסדר. קיטי תצא בעוד רגע.‬
‫רק רציתי לדבר עם שניכם לרגע.‬
‫רק תקפידו לעשות את זה בקצב רגוע.‬
‫בסדר?‬
‫- אני יודע. - אני יודעת שאתה יודע.‬
‫אבל חיוני שתהיו מודעים לזה עכשיו.‬
‫לכן אני רוצה שקיטי תחזור בשעה 14:30.‬
‫אנחנו לגמרי מבינים, ד"ר שיפי.‬
‫מיקי!‬
‫אימא. התגעגעתי אלייך כל כך.‬
‫אין לך מושג, בני.‬
‫אתה צריך להיות גאה מאוד באימא שלך, מיקי.‬
‫אני באמת גאה.‬
‫- נתראה ב-14:30. - תודה, ד"ר שיפי.‬
‫היי, קיטי.‬
‫היי, שירה.‬
‫מיקי יעדכן אותך בכול, אבל חשבתי שתוכלי להיעזר במכונית שלי.‬
‫הזמנתי חדר בווסטמינסטר לשני לילות‬
‫כדי שתהיה לכם הזדמנות להתעדכן.‬
‫לא אטריח אותך ככה.‬
‫הכול טוב.‬
‫אני משתמשת בנקודות.‬
‫תודה. זה מוערך מאוד.‬
‫ברור. כל דבר בשביל המשפחה.‬
‫בסדר, טוב, אשאיר אתכם לענייניכם.‬
‫אני הולכת להתקשר להסעה.‬
‫בסדר, ביי.‬
‫מתה עליך, פאפי.‬
‫תכננתי את כל היום, בסדר?‬
‫אה, אתה זה שמתכנן היום, מה?‬
‫שלב ראשון: נלך לראות דירות.‬
‫שלב שני: קניון קסלטון.‬
‫סליחה.‬
‫שלב שלישי יהיה "להגיע לבית הספר לפני הצלצול."‬
‫אבל אימא...‬
‫חוץ מזה, יש לי סידורים לעשות...‬
‫אילו סידורים?‬
‫כל סידור אפשרי.‬
‫אימא שלך צריכה להתחיל להרגיש כמו אימא שלך שוב.‬
‫אני צריכה לקנות מצרכים, בגדים,‬
‫לעצב את הגבות ופדיקור אם יהיה זמן.‬
‫בחייך, אני יכול לבוא איתך לפדיקור.‬
‫לא.‬
‫ואני צריכה לחזור למרכז ב-14:30.‬
‫אני בא איתך. אעשה שיעורי בית במכונית.‬
‫אני יודעת שאתה דואג שאהיה בחוץ לבדי.‬
‫לא.‬
‫מיקי. תסתכל עליי.‬
‫אני בסדר.‬
‫אתה יודע למה?‬
‫כי אני רואה את הבן שלי שוב.‬
‫מר וי חוג דרמה‬
‫סיסמה: אבאונה‬
‫הגישה נדחתה‬
‫אשלי?‬
‫- כן, בסדר. ביי. - ביי.‬
‫גם אני מתגעגעת אליו.‬
‫כן.‬
‫תסתכל עליי.‬
‫זה המחיר שאנחנו משלמים כשאנחנו אוהבים אנשים אחרים...‬
‫אתה מקבל את הפלא, את השמחה, את הזמנים הטובים,‬
‫את הזיכרונות שאתה לעולם לא תשכח.‬
‫אבל אתה מקבל גם את הדמעות בסוף.‬
‫אבל הוא היה שווה את זה, לא?‬
‫דבר איתי.‬
‫לא, יש לך מספיק על הראש.‬
‫לא, אני אימא שלך.‬
‫דבר איתי.‬
‫אני מרגיש אשמה איומה.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫אם את ואבא לא הייתם חוזרים לארצות הברית...‬
‫לא, מיקי. אל תחשוב ככה.‬
‫החיים לא מתנהלים ככה.‬
‫אבל היו לנו חיים מדהימים.‬
‫עזרנו לאנשים...‬
‫כן, אני יודעת.‬
‫ואבא שלך ואני החלטנו מה הכי טוב למשפחה שלנו.‬
‫והוא לא היה רוצה שתאשים את עצמך.‬
‫כן, אני יודע.‬
‫בסדר?‬
‫עכשיו, לך לכיתה.‬
‫- ביי. - ביי.‬
‫אל תתמלא.‬
‫תהיה לי הפתעה בשבילך כשתגיע הביתה.‬
‫את מכינה סנקוצ'ו?‬
‫ברור!‬
‫יש! וואו!‬
‫- בסדר, ביי. - ביי.‬
‫על מה היא מסתכלת?‬
‫על מי היא מסתכלת?‬
‫לא יודע. אבל היא נראית מבוהלת.‬
‫תראו את העיניים שלה. זה אמיתי.‬
‫לא, רק רגע. אולי אלה ציקדות.‬
‫הן הופיעו לאחרונה בניו ג'רזי אחרי 17 שנים של תרדמה.‬
‫אתה כזה אידיוט.‬
‫ההפך, למעשה.‬
‫רגע. רק רגע, תראו.‬
‫הבחורה הזו צילמה סלפי באותו זמן,‬
‫ונראה כאילו המצלמה שלה מכוונת לכיוון‬
‫קו הראייה של אשלי.‬
‫כן. התמונה שלה יכולה להראות מי או מה הפחיד את אשלי.‬
‫- כן. - אז מי היא?‬
‫אה, זו ויטני רנה.‬
‫הטלפון שלי שבק.‬
‫את עוקבת אחרי ויטני ב"היו-עצמכם"?‬
‫מה? לא!‬
‫למה שאעקוב אחרי ויטני רנה ב"היו-עצמכם",‬
‫ולמה שיהיה לי חשבון "היו-עצמכם" או משהו כזה?‬
‫כי לכולם יש "היו-עצמכם", וכולם עוקבים אחרי ויטני רנה שם.‬
‫היא בת מלוכה.‬
‫מה זה "היו-עצמכם"?‬
‫מיקי, אתה לא חלק מממלכת "היו-עצמכם"?‬
‫זה כמו אינסטגרם מטופש יותר.‬
‫לא, אימה. זה הרבה יותר טוב מזה.‬
‫מה שאדיר ב"היו-עצמכם" זה שיש שם 100 אחוז אותנטיות.‬
‫אז אם אתה אמיתי, אתה אתה, אתה-עצמך,‬
‫סבבה. אם אתה לא אמיתי ואתה לא אתה,‬
‫אתה מעפן, נכון? זה הגיוני?‬
‫הם משלמים לך או משהו?‬
‫בינגו, תראו.‬
‫ויטני העלתה את זה אתמול אחה"צ.‬
‫לא ייאמן!‬
‫אז פרצוף תמנון מכה את האבא המזויף של אשלי ועוקב אחריה.‬
‫אני בעד פרצוף-תמנון.‬
‫זה מרגיש הרבה יותר "היו-עצמכם". נכון?‬
‫שנלך למשטרה או משהו?‬
‫מה הטעם? גברת קנט כבר דיברה איתם על...‬
‫פרצוף-תמנון.‬
‫תודה. אבל איך נאתר אותו?‬
‫איך נתפוס אותו?‬
‫אני מכירה אמן-ית קעקועים. אייג'נט.‬
‫הם מכירים את כולם. נבקר אצלם אח"כ‬
‫ונראה אם הם מזהים את זה.‬
‫קעקועים בזמן שמחכים‬
‫אלוהים.‬
‫נראה לי שאני שונאת אותך.‬
‫צריך להיות בן 18 כדי להיות כאן.‬
‫זה מנטרל את ריח הקטינים.‬
‫אני בוודאות שונאת אותך.‬
‫אימה, תעשי את זה.‬
‫מה? לא, אני לא אעשה את זה.‬
‫ותשתמשי במשחה שנתתי לך בשביל ההחלמה.‬
‫אימה! המלאכית שלי.‬
‫הייתה לי הרגשה שאראה אותך היום.‬
‫היי, אייג'נט.‬
‫אלה מיקי וכף. סתם חברים שלי.‬
‫שפמפם מעולה.‬
‫טוב, עונת המיסים.‬
‫נעים להכיר, אייג׳נט.‬
‫נעים מאוד להכיר, מיקי.‬
‫אתה מגן.‬
‫אני יכול-ה להרגיש את זה בך.‬
‫תודה.‬
‫אז מה מביא אתכם, מקסימים, שתי דקות לפני שעת הסגירה?‬
‫רק רצינו לדעת אם את-ה יודע-ת מי קעקע את פניו של הבחור הזה.‬
‫למרבה הצער, לא. אבל זו עבודת קו נהדרת.‬
‫עכשיו, קישטה! אני חייב-ת לנעול.‬
‫אתם יכולים לתת לי רק שנייה?‬
‫לבד.‬
‫למה לעזאזל זה לא יורד כמו כל השאר?‬
‫את שונאת אותו?‬
‫זה לא העניין, אייג'נט.‬
‫- הוא קבוע. - הוא לא קבוע.‬
‫זה פשוט דיו שאני מנסה שמחזיק זמן רב יותר.‬
‫אז אני שפן הניסיונות שלך.‬
‫הגישה הרעילה הזו היא לא צבע שמחמיא לך, אימה.‬
‫כואב לי מאוד לראות אותך ככה.‬
‫סליחה. אני רק רוצה שזה ירד.‬
‫שירד מהגוף שלי.‬
‫עכשיו. אני רוצה שירד.‬
‫כל מה שצריך זה זמן.‬
‫טוב. רק בבקשה תגיד-י לי למה בחרת את הפרפר המסוים הזה.‬
‫את יודעת איך זה הולך.‬
‫האמנות שלי היא פשוט ערוץ דרכו הרוח מעבירה את המסר שלה.‬
‫איזה מין פרפר זה?‬
‫אבאונה טיסיפונה.‬
‫הרוח מאמינה שהוא שייך לך.‬
‫למה? מה משמעותו?‬
‫אבאונה...‬
‫היא אלת ההגנה על ילדים.‬
‫למה אני צריכה הגנה?‬
‫תגידי לי את.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫את כן יודעת.‬
‫כדאי שתלכי. החברים שלך יתחילו לתהות.‬
‫אולי את לא הילדה שזקוקה להגנה, אימה.‬
‫מה?‬
‫אבאונה.‬
‫אולי את האלה.‬
‫אימא?‬
‫היי, זאת קיטי.‬
‫השאירו הודעה ואחזור אליכם בהקדם.‬
‫היי. זו ד"ר שיפי מהמרכז הפסיכיאטרי פרוסט.‬
‫אני מחפשת את קיטי. היא לא הגיעה...‬
‫היי, שוב ד"ר שיפי.‬
‫קיטי עדיין לא יצרה קשר.‬
‫בבקשה תתקשרו מיד. אני מודאגת מאוד.‬
‫- הלו? - אני זקוק לעזרה.‬
‫- מה קרה? - אימא שלי נעלמה.‬
‫היא לא חזרה הביתה.‬
‫אנחנו קרובים?‬
‫כן.‬
‫המכונית עדיין לא זזה.‬
‫הכול באשמתי.‬
‫מיקי. לא, זה לא נכון.‬
‫זה כן נכון.‬
‫דיברתי על אבא שלי. זה ערער אותה.‬
‫לא, תקשיב לי.‬
‫אל תעשה את זה לעצמך, בסדר?‬
‫רגע. המכונית זזה.‬
‫יופי. זה טוב.‬
‫לא.‬
‫היא בדרכה לפטרסון פולס.‬
‫אימא!‬
‫מיקי.‬
‫היא לא הייתה עושה את זה.‬
‫אבל המכונית ריקה.‬
‫היא כאן איפשהו.‬
‫אני מרגיש את זה! אני יודע!‬
‫תירגע, בחור גדול.‬
‫אתה נעשה דומה יותר לאימך.‬
‫אתלטיקה קסלטון‬
‫גוגל‬
‫היסטוריה פייסבוק‬
‫שירה בוליטר‬
‫ידעתי. לעזאזל.‬
‫מעתיק קבצים‬
‫מיקי! טמבל שכמוך, השארת את הדלת לא נעולה.‬
‫הבאתי לך הפתעה קטנה.‬
‫כדי לספק את החשק שלך למתוק אחרי הסנקוצ'ו.‬
‫זה פאי הקוקוס של אבא שלי.‬
‫במשפחה שלי, יש לנו פתגם קטן.‬
‫"אל תאכל יותר מדי בפעם אחת‬
‫"או שתצא לגמרי קוקו-ס."‬
‫מיקי?‬
‫אתה שוב מאזין ל"באד באני" באוזניות שלך?‬
‫מיקי. הזהרתי אותך, זה ממכר.‬
‫מיקי-בר?‬
‫אימא!‬
‫לא, מיקי!‬
‫אני יודע. אני כאן. יהיה בסדר.‬
‫אני כל כך מצטערת, פאפי.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫לא הייתי מסוגלת לעשות את זה.‬
‫אני לא יכולה לעשות את זה.‬
‫- את יכולה. - אני מצטערת.‬
‫את יכולה. את יכולה.‬
‫חשבתי שהחלמתי.‬
‫זה המקום שבו קברת אותו?‬
‫מה?‬
‫זה לא שייך לך.‬
‫מבוסס על ספרו של הרלן קובן‬
‫תרגום כתוביות: זיוית אוריין‬
‫בקרת כתוביות רינת זוהר-מנחם‬