Uploaded by MoviesMod.org | Visit & Support
Detta har hänt...
Det är mrs Freedman.
Dylan försvann efter en match, så hon måste veta nåt, eller hur?
-Ja. -Hon kanske tog honom till dr Kent.
-Det här är min nya restaurang! -Vad tycker Ken om det?
-Jag skrev på hyresavtalet i dag. -Vad?
Dra åt helvete!
-Vad i... -Emma.
Varför är Angelica Wyatt här?
-Så Angelica Wyatt är din mamma? -Ja.
Jag visste inte om din mamma
och jag gillar dig lika mycket nu.
Herregud! Angelica Wyatt är Emas mamma.
Jag såg fjärilstatueringen.
Den var från Agent.
Fjärilen är en Abeona tisi-nånting.
Det är mina föräldrars organisation.
Det här är pappas sista viloplats. Det känns som om han inte är här.
Så din pappa kände Octoface?
Vi måste kolla registreringsnumret.
Hitta Octoface och få svar.
Kan du spåra den här registreringsskylten åt mig?
Det står att bilen är registrerad på Antoine Lemaire,
som jag gissar är Octoface.
-Vi måste hitta en väg in. -Inte utan en plan.
Då väntar vi på att han kommer ut.
Mickey, vi borde åka tillbaka till Kasselton. Nu.
Din faster blir inte glad om du inte är där när hon vaknar.
Kom igen. Några minuter till. Han kommer snart ut.
Ja, men han kan...
Han kan ha smugit ut på baksidan, eller så har han slocknat.
Han vet nog var Ashley är.
Ja, men det vet vi inte.
Hon kanske har det bra, hon kanske bara har rymt.
För fan! Jag har spenderat för mycket pengar här! Vi är på en klubb!
Vad är ditt problem?
Mickey.
Nej. Herregud!
Stick härifrån!
Jäklar, nu kör vi.
-Fan! -Vad?
Mickey är här, du måste gå!
Okej. Jag vet. Precis som förr.
Ja. Skoj.
Rachel och jag var upptagna med
ett skolprojekt i historia och jag somnade.
Det är okej.
Okej.
Vet du vad? Nej, det är inte okej.
-Du borde ha ringt. -Ja.
Och inga övernattningar med din flickvän!
Inte min flickvän och ja, jag sa att jag ringer nästa gång.
Okej.
Du beter dig lite konstigt.
Det gör jag inte.
Jo, det gör du.
Jag har sömnbrist. Vill du ha frukost?
Jag är jättehungrig.
Jag ska till Dylan Shakes minnesstund idag.
Följer du med?
Ja.
Bra! Ska jag hämta dig efter skolan?
Ja.
Okej.
Jag måste be om en tjänst.
Jag lyssnar.
Jag...
Jag vill gräva upp pappas kropp.
Va?
Varför vill du göra det?
För ett avslut.
Avslut?
Ja.
Att gräva upp en grav är ett extremt sätt att få avslut.
Vad är det du inte säger?
-Det kommer att låta galet... -Det gör det redan, så fortsätt.
Men jag måste få veta att pappa ligger där.
Varför tror du att han inte gör det?
Jag vet inte. En känsla?
Jag står vid hans grav och jag känner ingenting.
Jag känner inte att han är där.
Och det är annat som helt enkelt inte stämmer.
Vadå?
Kan du bara lita på mig?
God morgon.
Jag sov över hos Shira.
Hur ser det ut för vår son?
Tror du inte att han förstår att vi har problem?
Nej, för en vecka sen visste inte jag det heller.
-Då har du inte varit uppmärksam. -Jag vill inte bråka, Hannah.
När du inte kom hem igår kväll...
All ilska rann av mig.
Jag kände mig bara ledsen.
Jag borde ha backat upp din restaurangidé.
Förlåt för det. Jag har varit en dålig make.
Säg vad jag kan göra.
Octoface kom aldrig ut från klubben.
Han kanske gick ut på baksidan, eller så är han kvar där inne.
Så det är en återvändsgränd.
Då är det bara doktorn kvar.
Dr Kent låtsades vara Ashleys pappa,
men han var också Dylans doktor,
och träffade honom kvällen då Dylan försvann.
-Alla barn är kopplade till dr Kent. -Ja.
Vi måste prata med honom.
Ja, men vi har ingen aning om vart Bat Ladys man i svart förde honom,
så det är en återvändsgränd.
Betyder det att samma person som tog Dylan
för nästan 27 år sen, också tog Ashley?
Dylan Shakes minnesstund.
Kidnapparen kanske dyker upp.
Tror du?
Förövare får en kick av att se all smärta de orsakar.
Det låter stört.
Jag följer med Shira, så vi kan gå tillsammans.
-Jag kommer. -Jag också.
-Hej. -Hej.
Läget, alla Camels? Buck Renna här, med våra morgonmeddelanden.
Och innan vi går in på nåt, vill jag bara säga
ett stort grattis till Ema Winslow
som fick huvudrollen
i Kasseltons höstuppsättning av Fantomen på operan.
Grattis, Ema.
Jag tycker att det är så bra att vi raderar könsbarriärer
för ett färskt perspektiv på en klassisk Fantomen-karaktär.
Sikta på en Tony, Ema. Det kallas naturbegåvning.
Grattis, Ema. Jag är glad för din skull.
Speciellt eftersom du får jobba med din mamma!
Just det, Camels.
Ema Winslows mamma är ingen mindre än
superkändisen Angelica Wyatt!
Visste ni det? För det visste inte jag.
-Vart ska du, mr Bolitar? -Grattis, Ema.
Lycka till, du kommer att sätta det.
Andra nyheter, vi ska få reda på
vilka som blir uttagna till basketlaget idag
och jag måste säga att jag satsar på Truck.
Vad fan!
Kan jag hjälpa dig?
Jobbar din kusin Rob fortfarande på hälsodepartementet?
Ja. Är du intresserad? För han är skild.
Så frestande.
Egentligen hoppades jag att han kunde hjälpa mig
gräva upp en kropp.
Okej. Wow.
-Vems? -Min brors.
-Vill du gräva upp din bror? -Det vill jag faktiskt inte.
Men?
Mickey tvivlar på att Brad ligger i graven.
Varför tvivlar han?
Det är bara en känsla?
Så du vill göra allt detta baserat på en tonårings känsla?
Ja.
Eftersom jag har en liknande,
jag vet inte, känsla.
Okej. Baserat på vad?
Hej, Shira, det är Brad.
Jag kan inte gå in på det, men vi är tillbaka i USA.
Jag kan inte säga så mycket, men du är den enda jag litar på.
Snälla, ta hand om Mickey.
Ring mig och jag är så ledsen.
Och några timmar senare var han död.
Vänta, säger du att bilolyckan inte var en olycka?
Nej.
Brad var ganska paranoid.
Jag tror att olyckan var en slump,
och att röstmeddelandet var dålig tajming,
men att gräva upp Brad ger oss kanske sinnesfrid.
Ja.
-Jag ringer Rob. -Tack.
Hallå.
Läget, boxaren?
-Spoon! -Har du hört om det?
Ja.
Man kan säga att Buck fick "smaka på skeden".
Spoon. Härligt.
-Det var din värsta hittills. -Ja.
-Där är han. -Där är han!
Ryktet går fort.
Ja. Jag visste inte att du klarade nåt sånt.
Jag kan.
Blev du avstängd?
-Två dagar. -Wow.
-Jag vet. Jag bad om fem. -Varför bad du om fler?
Jag är riktigt dålig på att förhandla.
Du, har du... Har du pratat med Ema?
Nej, alla mina samtal går direkt till röstbrevlådan.
Mina också. Hon behöver väl lite tid att tänka.
Hon har hållit sin mamma hemlig hela sitt liv.
Ja. Det blir väl bara vi på minnesstunden.
Jag antar det.
Tänk inte ens på att lägga ut det!
Jag spolar ner din mobil, jag svär.
Okej. Hej då.
Glöm dem. De är alla falska subbor.
Och du ska säga falsk?
-Ema, det är inte så. -Varför berättade du?
Jag vet att det var fel. Det känns hemskt.
Varför gjorde du det?
Jag trodde inte att han skulle berätta för alla. Han lovade.
-"Han lovade." -Allvarligt, jag...
Buck utpressade mig.
Vad pratar du om?
Buck fick reda på att jag köpte mina första 500 000 följare på uDOu.
Han sa att han skulle avslöja mig om jag inte sa nåt om dig.
Varför köpte du följare?
Jag vet inte. Jag bara gjorde det.
Vem bryr sig om en makeupartist med två följare?
Det är...
Det är jäkligt sorgligt, Whitney.
Det hände, Ema.
Om de får reda på det portas jag från appen.
Alla partnerskap, sponsringar, allt kommer att försvinna.
Jag trodde att du inte brydde dig om det.
Självklart bryr jag mig! Det är min konst. Okej? Det är mitt rykte.
Jag ska vara ärlig,
det känns riktigt skönt att ha miljontals människor som bryr sig.
-Jag vill aldrig prata med dig igen. -Ema...
Jag vill aldrig se dig igen.
-Ema, jag är ledsen. -Håll dig borta från mig!
-Jag är ledsen. -Håll dig borta.
Mickey.
Minns du när jag berättade om mobbarna
som utmanade din pappa att gå in i Bat Ladys hus?
Så klart. Han blev inlåst.
Tja...
Det var jag som var mobbaren.
Varför gjorde du det?
Jag vet inte.
Det var korkat,
grupptryck, systermobbning?
Jag vet inte, jag var en skit, okej?
Jag bara...
Jag hade egna problem och jag tog ut dem på Brad.
Jag har velat säga det och med minnesstunden idag...
...kände jag att jag borde.
Jag menar, att hata mig igen är helt rimligt.
Jag hatar dig inte.
Det har jag aldrig gjort.
Du sa att pappa aldrig var sig lik efter det. Varför?
Han lät så skräckslagen inne i huset
och jag kunde inte hämta honom.
Öppna!
Jag sprang för att hämta våra föräldrar,
men när vi kom tillbaka,
satt han bara på verandan, helt kolugn.
Han var nästan för lugn.
Han berättade aldrig vad som hade hänt.
Vad tror du hände?
Jag vet inte.
Jag vet att det var nåt stort.
Nåt som förändrade hela hans liv
och allt var mitt fel.
Vi borde åka.
Ja.
Tack.
Tack så mycket.
Vad snygg du är.
Inte alls som om du var uppe hela natten och pluggade.
-Shira. -Jag säger bara.
Tack. Jag hoppas vi får bra betyg.
Det borde ni.
Hej, har du tid, Shira?
Visst.
-Pluggade. -Ja.
-Det var originellt. -Hon tror att vi är kära.
Bara det funkar.
-Hej. -Hej, Arthur.
Jag heter Spoon.
Varför?
-Jag vet inte. -Jag älskar det.
-Vill ni sätta er? -Ja.
-Okej, hej då. -Vi ses.
-Hej. -Hej.
Du är så snygg. Och smart, rolig och empatisk,
för din självkänsla är inte knuten till ditt utseende.
Nån har gjort lite självrannsakan.
Ett pågående arbete, faktiskt.
Det är det för alla, Troy.
Jag vill tacka dig igen för att du spårade registreringsskylten.
Ja, hoppas att du hittar Ashley.
Ja. Det förde oss definitivt närmare.
Du är på gulligt humör idag.
Jag vill verkligen vara värdig dig,
så att jag om 25 år inte
spionerar på dig på Facebook utan är tillsammans med dig.
Ett barns minnesstund är nog inte det bästa stället för hångel.
Ja.
Hannah bad mig om skilsmässa i morse.
Herregud.
Jag är så ledsen, Ken.
Visste du inte det?
Jag visste definitivt inget.
Du...
Jag uppskattar att du tar hand om Hannah.
Du kanske kan prata med henne å mina vägnar.
Hon lyssnar på dig.
Ända sen high school. Jag vill inte förlora henne.
Nej, Ken.
Varför inte?
Inte mitt jobb.
Kan ni alla ta era platser?
Ursäkta.
Jag vill tacka er alla för att ni kommit för att hylla Dylan.
Det är svårt att förstå att det har gått 27 år sen han lämnade oss.
Jag hade äran att få vara hans tränare i knattelaget,
och jag kan säga
att en av de mest positiva influenserna
i Dylans liv var hans vänskap med Brad Bolitar.
Fokusera!
Kom igen, Dylan. Du fixar det.
Paus.
Kom igen, Dylan, du klarar det.
Säg till dig själv: "Du kan inte få en träff om du inte slår."
Säg det när du tvivlar på dig själv.
Du kan inte få en träff om du inte slår.
Tredje missen! Du är ute!
Det var ett väldigt speciellt förhållande,
och nu är de båda borta, för tidigt.
Dylan hade det tufft,
men han höjde sig över det
och var snäll och vänlig mot alla.
Han tog fram det bästa i oss alla.
Jag vill tro att Dylan är med oss här i rummet.
Tror du inte att jag vet vad du har gjort med den stackars pojken?
Gör det rätta, Billy.
Och vi samlas här idag för att påminna oss själva om
att vi inte kommer att vila
förrän vi med säkerhet vet vad som hände.
Och för att se till att personen som skadade vår Dylan
ställs inför rätta.
Billy! Att du bara vågar visa dig här idag.
Jag har rätt att hedra min son.
Du borde skämmas. Den stackars pojken fick gå igenom ett helvete!
Skäms jag? Ja, det kan du ge dig på.
Men jag dödade honom inte.
Dr Kent! Dr Kent, vänta!
Jag kan inte stanna.
Varför kom du då?
Jag ville hedra Dylan.
-För att han var din patient? -Ja.
Jag måste gå.
Du träffade honom natten då han försvann. Tog Dylans pappa honom till dig?
Jag tog honom inte till doktorn.
Men han var där den natten, med en skada.
Vad vet du om det?
Billy? Billy, titta på mig.
Det har gått 27 år.
Hemligheternas tid är förbi.
Han kom hem den kvällen.
Han måste ha gått, jag vet inte.
Jag var fortfarande arg. Jag kommer inte ens ihåg varför.
Han sjabblade i matchen.
Än sen? Sen började han prata om hur han förlorade matchen.
Och han var så gnällig och svag.
Herregud.
Vad gjorde du, Billy?
Nåt oförlåtligt.
Nej! Nej! Nej!
Jag fattar inte hur nån kunde göra så mot sitt eget barn.
Hallå. Hallå!
Jag vet...
Du är Dylan Shakes.
Och vad fick dig till den slutsatsen?
Några saker, men mest solglasögonen.
Jag vet vad han gjorde med ditt öga.
Nej! Nej! Nej!
Du bad mig komma! Hjälp! Snälla, hjälp mig!
Snälla, hjälp mig! Du sa att jag skulle komma! Snälla.
Herregud.
Det var Bat Lady.
Hon räddade dig.
Så kan man väl säga.
Jag beklagar.
Gör inte det.
Det gav mig ett syfte.
Vad? Vilket syfte?
Samma som din far hade. Vi räddar barn.
Abeona.
Ja.
Så i hela mitt liv hade mina föräldrar arbetat för Bat Lady,
för att rädda barn som du?
Din far var den modigaste man jag nånsin känt.
Han gjorde vad som var nödvändigt. Hon ser samma potential i dig.
Bilden hon gav mig var photoshoppad.
Det är inte Slaktaren.
Fel. Mannen på bilden är Slaktaren. Han är din Slaktare.
Det är vad hon vill att du ska se.
Vi har alla vår egen Slaktare.
Varför berättar du inte att du lever?
För att det inte spelar nån roll längre.
Det spelar roll för mrs Freedman.
Du har arbete att göra.
-Rädda Ashley. -Ja.
Dylan?
Kalla mig inte det.
Vi ska gräva upp pappas grav. Vad kommer vi att hitta?
Sanningen.
-Hej. -Hur är det?
Dåligt. Hur var minnesstunden?
Sorglig. Har du hört av Whitney?
Jag sa att hon kunde dra och jag har sex missade samtal.
Som det borde vara.
Spoon, jag...
Jag hörde om vad du gjorde med Buck.
Ja, det. Tja...
Jag känner mig så dum.
Jag vet inte varför jag litade på henne.
Ema, jag är faktiskt riktigt stolt över dig.
Varför?
Jag kände dig inte så bra före det här,
men det som hände känns som nåt som den gamla Ema inte skulle ha gjort.
Att ta en risk och våga visa dig.
Ema?
Vad?
Kommer du ihåg då vi kysstes?
Du förstörde ögonblicket.
Jag pratade med Rob
och ordnade ett samtal imorgon för gravöppningen.
Gravöppning. Är det ens ett ord?
Toppen. Tack.
Är du okej? Du verkar lite låg.
Bad du Ken om skilsmässa?
Ni pratade på minnesstunden.
Ja. Det var en stor chock.
Jag hoppas att du inte gjorde det här för mig.
Och om det är så?
Nej, Hannah. Snälla.
Förstör inte ditt liv för att du och jag är fast i det förflutna.
Är det allt vi gör här?
När du försvann den sommaren i high school, så bara...
Du slog igen dörren för vilken framtid som helst.
-Kom igen, Hannah... -Låt mig avsluta, okej?
Jag trodde aldrig att vi skulle få en ny chans,
men du dök upp igen och nu har vi en chans.
-Det är vansinne. -Vet du vad jag tycker?
Du tänker fly igen, så jag säger nu
det jag inte fick säga för 25 år sen.
Jag älskar dig!
Jag älskar allt med dig.
Jag har alltid gjort det och det här är vad jag vill ha resten av mitt liv.
Vill du ha detsamma?
Ashley?
Släppte du in honom?
-Han hade legg. -Ja.
Det är fejk, din idiot.
Där är han! Ta honom!
Om du inte tar honom...
-Den här vägen. -Hallå!
-Vem är du? -Candy.
Vi har inte mycket tid.
Vad gör du?
Bara spela med, Mickey.
-Känner jag dig? -Nej, men jag känner dig.
Ashley visade en bild på dig. Hon är min vän, vi är som systrar.
-Så hon är här. -Ja.
Ta mig till henne.
Mickey, lyssna. Du kan inte hjälpa Ashley.
-Det är för sent. Hon är i hålan. -Vad fan är det?
Där man hamnar när man har blivit såld.
-Har hon sålts? -Ja. Till en mycket rik man.
För att göra vad?
Allt han vill.
Vi måste ringa polisen.
Om du ringer polisen kommer Buddy att döda henne.
Men om du låter Ashley bli såld...
-Nej, det får inte ske. -Då överlever hon i alla fall.
Ta mig till henne.
Det är ett självmordsuppdrag. Jag tar dig härifrån.
Jag tror inte du förstår. Jag går inte härifrån utan henne.
Ta höger.
-Hålan är sista dörren till vänster. -Okej. Tack.
Men Mickey, tänk på det.
Det är låst. Bara Buddy har nyckeln.
Han har en kod på sin mobil, som byts hela tiden.
-Om han tar dig... -Jag klarar mig.
Tack för att du är Ashleys vän.
Mickey, jag är orsaken till att Ashley är här igen.
-Vad? -Det är sant.
När Abeona fått ut henne första gången, klonade Buddy min telefon.
Han visste hur nära vi var.
När han såg att Ashley messade mig,
befallde han mig att ordna ett möte med henne,
-annars... -Skulle han döda dig.
Så jag förrådde min vän. Allt detta är mitt fel.
Du gottgör det genom att hjälpa mig.
-Det räcker inte. -Jo, om jag räddar henne.
Lycka till.
Ashley? Ashley? Är det du?
Vad är det här, Buddy?
Han är här för att rädda sin flickvän, Kylie.
Gör vad du vill med mig. Men släpp henne.
Tyvärr kan jag inte göra det, Mickey Bolitar.
Ashleys nya man kommer för att hämta sitt pris imorgon.
Och du vet redan alldeles för mycket för att gå härifrån vid liv.
Nej, nej.
Kan jag börja nu?
Nej. Jag tar hand om det här. Gå tillbaka till dejtkvällen.
Som du vill.
DÖRREN LÅST
Jag är Abeona, Mickey. Nu tar vi dig härifrån.
Nej, jag går inte utan Ashley.
Det måste du. Det är för farligt här.
Du sa precis att du var Abeona.
-Hjälp mig att få ut henne. -Nej.
Vad menar du? Har Ashley inte tid?
Det här är så mycket mer komplicerat än du tror,
och jag har inte tid att förklara.
Men din pappa vill nog att jag ska skydda dig, så det är vad jag gör.
Kände du min pappa?
Ja, Lizzie presenterade oss när vi var tonåringar.
Brad och jag arbetade på uppdrag tillsammans.
Vårt sista var förra året i Europa.
Campingresan.
-Pappa? Vad hände? -Ingenting.
Han tvättade blod från händerna.
Vi försökte rädda ett dussin flickor från människohandel. Inklusive Ashley.
Men uppdraget misslyckades.
Mickey, låt mig hjälpa dig. Okej?
Ja?
Vänta. Sätt upp händerna.
Kom igen, gå.
Ta den blå dörren högst upp. Okej?
-Lova mig att du får ut Ashley härifrån. -Jag svär.
Vänta.
Det går rykten om att Brad fortfarande lever. Är det sant?
Nej.
För han var min vän.
Jag står inte ut med att han är död,
så om du vet nåt, skulle det göra mig lugn.
Jag vill att han ska leva mer än nåt annat, men han är död.
Hej igen.
Hallå.
Jag måste vara säker.
Säg åt Buddy att vänta på mitt sms.
-Jag vill att det här försvinner. -Nej.
Du ljög för mig. Du ljög! Varför?
Tack för att du kom, Martha. Jag visste inte om du skulle göra det.
Jag saknade dig vid Dylans minnesstund.
Du känner mig. Jag har aldrig gillat sentimentala minnen.
Hans pappa dök upp.
Vad?
Han berättade sanningen om vad han gjorde med stackars Dylan
kvällen då han försvann.
Den jäveln satte en cigarett i pojkens öga.
Visste du det?
Jag varnade dig för att han skulle försöka döda honom,
men du lyssnade inte.
Du sa åt mig att vänta.
Jag älskade grabben och ville att han skulle vara trygg.
Trygg. Du ville adoptera honom.
Jag trodde att jag kunde ge honom ett bättre liv.
Bättre liv? Du tappade all objektivitet.
Varför tar du upp det här igen?
Hans far skulle inte ha låtit dig adoptera honom.
Hur kunde du inte se det?
Den enda säkra platsen för Dylan Shakes var långt ifrån den mannen.
Det var dit jag skickade honom.
Du?
Jag gav honom skydd.
Jag borde ha berättat,
men jag kunde inte lita på att du inte gick till myndigheterna.
Så... Herregud.
Lever Dylan fortfarande?
Gör han? Är han vid liv?
Lizzie, mår han bra? Var är han?
Varför är jag här?
Jag vill tacka dig.
Dylan?
Det är okej. Jag mår bra.
Här är du. Herregud.
Jag vet att det här suger,
men jag ska göra det snabbt.
Nej!
BASERAD PÅ ROMANEN AV HARLAN COBEN
Undertexter: Ulrika Lindfors-Davis
Kreativ ledare Bachar Haj Bakir
Uploaded by MoviesMod.org | Visit & Support