‫חזרת מבומביי?‬
‫- הגעתי היישר מהתחנה. - בסדר.‬
‫איך היה מבחן הבד שלך?‬
‫טוב, אני מניח.‬
‫אז נראה שסוף סוף הגיע הזמן שלך להיפרד מלאקנאו.‬
‫מציעים לי שכר טוב.‬
‫באמת?‬
‫אני לא אצטרך ללוות ממך יותר.‬
‫אני מכירה עשירים רבים.‬
‫אבל אשמח לבזבז את ההון שלי‬
‫על אדם מוכשר כמוך.‬
‫מה זה?‬
‫התסריט של האודישן.‬
‫זה זבל.‬
‫אני חושב שהם לא משלמים לתסריטאים שלהם.‬
‫- תקשיבי לזה. - לא.‬
‫תוכל לדאוג לתסריטאים המרוששים אחר כך.‬
‫יובל‬
‫- אקשן! - העולם האכזר הזה...‬
‫החברה האכזרית הזאת.‬
‫כבודה של אישה תמיד נמצא בסכנה כאן, מר כמאל.‬
‫אודישן בעיצומו‬
‫איננו יכולות להגן על עצמנו,‬
‫או להשמיע את מחאתנו.‬
‫אנחנו פשוט חיות בפחד, מבלי לומר מילה.‬
‫אבל אנחנו שורדות.‬
‫- אנחנו יכולות להתמודד גם עם זה... -היא צודקת,‬
‫אבל עם משחק מוגזם שכזה,‬
‫היא תיכשל באודישן הזה ותאבד את כבודה.‬
‫נהדר. בואי נעשה את זה שוב.‬
‫- העולם האכזר הזה. - מינה.‬
‫מה שמך?‬
‫נילופר.‬
‫לא נפגשנו מעולם.‬
‫את חדשה?‬
‫כן, עברתי לבומביי לאחרונה.‬
‫- אני מבינה. איפה את גרה? - במארין דרייב.‬
‫זה עתה הגעת לבומביי ואת גרה במארין דרייב?‬
‫זאת מתנה.‬
‫- אה, הבנתי. - איפה את גרה?‬
‫אני דיירת בדירה בקרבת מקום.‬
‫המכשפה הזקנה היא קוץ בישבן.‬
‫בואי לגור איתי.‬
‫באמת?‬
‫למה לא? גם אני משתעממת כשאני לבד.‬
‫אבל כשאיש המתנות שלך קופץ לבקר...‬
‫אני אתלה צעיף על הדלת.‬
‫את יכולה להישאר בחוץ למשך זמן מה.‬
‫הוא גומר מהר בכל מקרה.‬
‫- נילופר קורשי. - כן.‬
‫מה הכנת?‬
‫סצנה של מאדאן קומאר מ"סאנגהורש".‬
‫מאדאן קומאר הארור!‬
‫הוא בכל מקום.‬
‫רוצה להיות מאדאן קומאר?‬
‫- אני צריך גיבורה, לא גיבור. - אדוני.‬
‫אדוני, מר וואליה שלח אותה.‬
‫- המפיק? - כן.‬
‫טוב, תמשיכי.‬
‫אג'אב מבחן בד‬
‫הפעל סאונד.‬
‫מופעל. נילופר, טייק אחד.‬
‫הפעל מצלמה.‬
‫- מופעלת. - אקשן!‬
‫"אולי עשיתי‬
‫"טעויות רבות בחיי,‬
‫"אבל להתחרט על פעולותיי‬
‫"ולהתנצל...‬
‫"זה בניגוד לעקרונותיי.‬
‫"אז לפני שאאבד את הבדל האחרון של האנושיות שנותר לי,‬
‫"תלך, בבקשה, אבא!"‬
‫שישה בנובמבר, 1948‬
‫זה היה מאדאן קומאר.‬
‫זה עתה שמעתם את מאדאן קומאר בכבודו ובעצמו.‬
‫באופן בלעדי למאזינים שלנו,‬
‫האזנתם לדיאלוג מהלהיט הקולנועי שלו "סאנגהורש".‬
‫המאזינה הבאה שלנו היא ריטה ארורא.‬
‫היא מג'אבלפור, והיא רוצה לדעת‬
‫איפה למדת להצית סיגריה בצורה כה מסוגננת?‬
‫פשוט עשיתי מה שבא לי באופן טבעי,‬
‫ולאחר שעשיתי את זה, הייתי חייב להמשיך עם זה לאורך כל הסרט.‬
‫אנקדוטה נפלאה נוספת ממסך הכסף,‬
‫כלומר, העולם שמאחורי העדשות.‬
‫המאזין הבא שלנו הוא מוקול מוקהרג'י.‬
‫הוא רוצה להאזין לשיר "אודאנקאטולה" מהסרט "סאנגהורש".‬
‫- נהדר, הבה נאזין. - מר מוקול,‬
‫הנה השיר שביקשת, "אודאנקאטולה".‬
‫איזה צירוף מקרים, אדוני.‬
‫השיר שלך שוב מושמע ברדיו.‬
‫נראה שהמכונית הזאת נוצרה בשבילך.‬
‫תיכנס פנימה.‬
‫מרווח לרגליים מושלם.‬
‫תיבת הילוכים נוחה. אין לחץ נוסף על היד.‬
‫והממוצע הכי טוב, שלושה ק"מ לליטר.‬
‫בינוד, מה קרה?‬
‫מה קרה?‬
‫- ספר לי. - כלום.‬
‫כולם מסתכלים.‬
‫סרטי רוי‬
‫סונדר שירותי קייטרינג‬
‫מר סונדר, נכון?‬
‫סע.‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫אני רוצה 10,000 רופי לשנה.‬
‫זה סכום עצום.‬
‫לא בשביל מאדאן קומאר.‬
‫אני מרוויח 500 רופי בחודש.‬
‫ששת אלפים בשנה.‬
‫אתה מבין?‬
‫זאת הבעיה שלך.‬
‫לא אכפת לי איך תשיג כסף.‬
‫אבל למה שאתן לך את הכסף הזה?‬
‫אני יודע...‬
‫שג'משד עזב איתך במכונית שלך באותו לילה.‬
‫איש לא ראה אותו מאז.‬
‫הוא רצה לנסוע לתחנה.‬
‫בסך הכול נתתי לו טרמפ.‬
‫ואז כל אחד מאיתנו פנה לדרכו.‬
‫הדרך שלך התגלתה כנהדרת.‬
‫מאדאן קומאר‬
‫אני רק יכול להשתתף בצערך.‬
‫ובנוגע להתחזותי למר סונדר,‬
‫עשיתי את זה בשליחות "סרטי רוי".‬
‫גם מצאו את המכונית שלך.‬
‫שרופה לגמרי.‬
‫באותו מקום שבו השוטרים מצאו את גופתו של ג'משד.‬
‫- יש לי גם את מספר הרכב. - אז?‬
‫ג'משד מת...‬
‫המכונית נשרפה,‬
‫אבל יצאת מזה חי.‬
‫ואז הפכת להיות מאדאן קומאר.‬
‫כעת מאדאן קומאר חייב לשלם על חטאיו של בינוד דאס.‬
‫סחיטה היא פשע.‬
‫כך גם רצח.‬
‫תחנת המשטרה של מאלאד נמצאת ממש מול האולפן.‬
‫לך. תסתלק מכאן.‬
‫זה היה הוא.‬
‫הוא השתמש בזהות בדויה כדי לפגוש את ג'משד.‬
‫הוא נתן לג'משד טרמפ.‬
‫תיכנס למכונית.‬
‫אין עילה לחקירה.‬
‫הראיות הן נסיבתיות.‬
‫מקסוד יכול רק למסור עדות.‬
‫הוא אפילו לא עד ראייה.‬
‫והוא ניסה לסחוט את בינוד קודם.‬
‫מאדאן קומאר.‬
‫סליחה?‬
‫הוא ניסה לסחוט את מאדאן קומאר.‬
‫אם מאדאן קומאר ינצח במשפט הזה,‬
‫הוא יוכל לתבוע אותנו בגין הכפשה.‬
‫מר מג'ומדאר, מה מצב ההלוואה?‬
‫אם "סאנגהורש" ימשיך להצליח ככה,‬
‫המשכנתה על האולפן‬
‫תוחזר בקלות.‬
‫אתה עדיין חושב על הסרט?‬
‫אתה מתכוון לתבוע את בינוד או לא?‬
‫הוא כוכב עולה. הציבור והתעשייה יעמדו לצדו‬
‫במקרה שהוא יתבע אותנו בגין הכפשה.‬
‫אם את רוצה לנקום בבינוד, תילחמי בבינוד.‬
‫לא במאדאן קומאר.‬
‫גברת סומיטרה, יש לך קלף מנצח אחד.‬
‫את לא חייבת‬
‫להשתמש בו מיד.‬
‫חכי לרגע הנכון,‬
‫תני לדאס לעשות טעות.‬
‫דרך אגב, איפה המקסוד הזה?‬
‫היי, למה אתה יושב לבד?‬
‫מה יעשה אותך מאושר?‬
‫רק יובל זהב?‬
‫רטנה.‬
‫את זוכרת שכשנסעתי ללאקנאו,‬
‫- אמרתי שאני נוסע לחפש אתרי צילום? - כן.‬
‫שיקרתי לך.‬
‫גברת סומיטרה‬
‫ברחה לקאראצ'י עם מאדאן קומאר הידוע גם כג'משד חאן.‬
‫ונשלחתי כדי להחזיר אותם לבומביי.‬
‫בלילה שבו...‬
‫ג'משד עמד לנסוע ברכבת לקאראצ'י...‬
‫אני הצעתי לו‬
‫טרמפ ברכב שלי.‬
‫ו...‬
‫הפורעים תקפו את המכונית.‬
‫יצאתי מהמכונית וברחתי.‬
‫ג'משד אחז בידי מרוב פחד.‬
‫אני רק...‬
‫נתתי לו מכה רק כדי לשחרר את ידי.‬
‫לא הסתכלתי לאחור כדי לראות מה קרה לו.‬
‫אולי הייתי צריך לחזור אליו.‬
‫אולי הייתי צריך לעצור אותם.‬
‫אולי הייתי צריך להציל את ג'משד חאן.‬
‫אבל פחדתי.‬
‫וברחתי.‬
‫עשיתי את הדבר הנכון?‬
‫כן.‬
‫נכון?‬
‫עשית את הדבר הנכון, בינוד.‬
‫היית חייב לחזור אליי ואל נארן.‬
‫וגבר שעמד לברוח עם אשת איש,‬
‫אני בטוחה שאיש לא חיכה לו.‬
‫גיבורים נראים טוב רק במסך הקולנוע.‬
‫נכון?‬
‫ג'משד בגד במר רוי וקיבל את מה שהגיע לו.‬
‫ואני תוגמלתי.‬
‫אם אנשים יגלו את זה...‬
‫הם בחיים לא יסלחו למאדאן קומאר השני.‬
‫כי הוא הפקיר את מאדאן קומאר הראשון למוות.‬
‫אז מאדאן קומאר שלי בכלל אדם טוב? הוא יילחם בהם.‬
‫קונוואר, משטרת בומביי מחפשת אותך בכל מקום.‬
‫רב הפקד נשבע למצוא אותך, חי או מת.‬
‫עליך לעזוב מיד.‬
‫הוא לא סתם רב-פקד, הוא גם אבא שלי.‬
‫אבל קונוואר הוא הסנדק.‬
‫אני לא פחדן שיברח.‬
‫סוף דיון.‬
‫הפסקה‬
‫מאדאן קומאר הארור!‬
‫- מה הבעיה? - אני אידיוט.‬
‫- ויתרתי על הסרט. - ויתרת...‬
‫- ויתרת על הסרט? - כן.‬
‫צפיתי בו כבר 14 פעמים.‬
‫תצפי בסרט עד הסוף היום?‬
‫תצפי לבד. אני לא מסוגל.‬
‫לחץ הדם שלי עולה כשאני חושב על הטעות שעשיתי.‬
‫קחי כסף.‬
‫תאכלי משהו. אשלח אחר כך את הנהג לאסוף אותך.‬
‫אני לא מסוגל לצפות בסרט. סליחה.‬
‫ואיזה אגרוף!‬
‫עכשיו מוצג "סאנגהורש"‬
‫היי, בחור מרושש,‬
‫אבל עשיר בלב!‬
‫את?‬
‫מה מביא אותך לכאן?‬
‫אפשר לדבר בתוך המכונית. תיכנס.‬
‫סילקת אותי בפעם הקודמת.‬
‫מה? תיכנס פנימה.‬
‫מאיפה אתה מגיע?‬
‫הלכתי לצפות ב"סאנגהורש".‬
‫צפיתי בסרט 15 פעמים.‬
‫סרט טוב.‬
‫את עשירה?‬
‫כן. ואתה?‬
‫עדיין מר כיסים-ריקים?‬
‫אני עובד ב"סרטי רוי".‬
‫באמת?‬
‫- אז בטח ראית את מאדאן קומאר. - בהחלט.‬
‫הוא לא בלתי נראה, את יודעת.‬
‫- הוא חבר. - באמת?‬
‫נכון שהוא ממש נאה?‬
‫מאדאן קומאר.‬
‫הוא נראה בסדר מקרוב. זה פשוט הקסם של המסך הגדול.‬
‫מה אתה עושה ב"סרטי רוי"?‬
‫אני עוזר במאי,‬
‫אבל אני מבצע מטלות רבות.‬
‫איפה אתה גר?‬
‫במחנה הפליטים בסיון.‬
‫ברחנו מקאראצ'י במהלך המהומות.‬
‫שכרנו בית גדול, אבל מחייבים אותנו להישאר במחנה.‬
‫באמת? אני אקפיץ אותך הביתה היום.‬
‫גברתי, האזור הזה לא בטוח בלילה.‬
‫זה אזור נטוש.‬
‫ואתה מסתיר תכשיטים במכונית, נכון?‬
‫היי, בוא נקפיץ אותו.‬
‫כרצונך, גברתי, אבל לא אחצה את גשר מאהים.‬
‫- אני לוקח את המטרייה. - בטח.‬
‫היי, לאן אתה לוקח את המטרייה?‬
‫- אני אחזיר. - לא, היא של הבוס. הוא קנה אותה בחו"ל.‬
‫היי, גברתי! גברתי!‬
‫- היי, גברתי! - חכה, מר נסיך!‬
‫תזכור אותי בתור האישה העשירה שפגשת פעם.‬
‫- יורד גשם. - יורד גשם.‬
‫אני רוצה להירטב.‬
‫לעזאזל!‬
‫איבדנו את המטרייה.‬
‫אולי היא תעוף חזרה לחו"ל.‬
‫- לעזאזל. - לעזאזל.‬
‫צ'אנדו רקד, צ'אנדה רקדה‬
‫צ'אנדו רקד, צ'אנדה רקדה גם כל הכוכבים רקדו‬
‫ורקדו‬
‫איש לא יודע של מי יהיו הכוכבים שינצצו מחר‬
‫צ'אנדו רוקד‬
‫צ'אנדו רקד, צ'אנדה רקדה גם כל הכוכבים רקדו‬
‫ורקדו‬
‫איש לא יודע של מי יהיו הכוכבים שינצצו מחר‬
‫צ'אנדו רוקד‬
‫אל תניחו לפרצופי להטעות אתכם אני נוכל מיומן‬
‫אני נראה חדגוני אבל בתוך תוכי אני ססגוני‬
‫יום אחד אעוף מכאן אני יצור קסום‬
‫אמרו לי מי אני, יקיריי?‬
‫- פרפר! - כן!‬
‫צ'אנדו רקד, צ'אנדה רקדה גם כל הכוכבים רקדו‬
‫ורקדו‬
‫איש לא יודע של מי יהיו הכוכבים שינצצו מחר‬
‫צ'אנדו רוקד...‬
‫אני עושה מה שבא לי אני מלא תשוקה‬
‫לפעמים אני קישן-קאנהייאה כהה לפעמים אני גברת יפהפייה‬
‫לפעמים אני כבד, לפעמים קל חברי הוא הברק‬
‫אמרו לי מי אני, יקיריי?‬
‫- ענן! - כן!‬
‫צ'אנדו רקד, צ'אנדה רקדה גם כל הכוכבים רקדו‬
‫ורקדו‬
‫איש לא יודע של מי יהיו הכוכבים שינצצו מחר‬
‫צ'אנדו רוקד‬
‫צ'אנדו רקד, צ'אנדה רקדה גם כל הכוכבים רקדו‬
‫ורקדו‬
‫איש לא יודע של מי יהיו הכוכבים שינצצו מחר‬
‫צ'אנדו רוקד, צ'אנדו רוקד...‬
‫"נהג מונית" - קבוצת התיאטרון קאנה נכתב בידי ג'יי קאנה‬
‫סרטי רוי קנטינה לעובדים‬
‫נמל קאראצ'י מקבל את כולם.‬
‫- קאראצ'י? - כן.‬
‫אה, התכוונתי לבומביי. זה היה מחזה קודם שבו נער כפרי מגיע לקאראצ'י.‬
‫כדי להתפרנס. אבל בסרט הוא יגיע מקאראצ'י לבומביי.‬
‫- בסדר. - בגלל החלוקה.‬
‫ולאחר מכן?‬
‫הגיבור שלנו הוא אדם רגיל.‬
‫נהג מונית‬
‫שהגיע לקאראצ'י מכפר קטן, כלומר, מבומביי... כדי להרוויח כסף.‬
‫הוא מכיר מורה בבומביי,‬
‫- והם מתאהבים. - בסדר.‬
‫אחרי חודשים רבים של קשיים, הוא מקבל סוף סוף עבודה כנהג מונית.‬
‫הוא בקושי מצליח להתפרנס.‬
‫ואז הוא פוגש גבר‬
‫שמבקש ממנו לעזור לכמה שודדי בנק להימלט.‬
‫הגיבור מהסס בהתחלה.‬
‫אבל אז הוא אומר...‬
‫ג'יי. תתאר את הסצנה, לא את העלילה.‬
‫מה השוט הראשון?‬
‫בסדר.‬
‫הסרט מתחיל.‬
‫זריחה. שוט ראשון.‬
‫העיר בומביי... מתחילה להתעורר.‬
‫מונית באמצע הרחוב.‬
‫הגיבור שלנו, סרג'ו, נוהג בה.‬
‫ידיו של סרג'ו על ההגה...‬
‫מגואלות בדם.‬
‫אקדח על מושב הנוסע.‬
‫כתמי דם על בגדיו, על פרצופו.‬
‫שם הסרט מופיע, "נהג מונית".‬
‫בכיכובו של מאדאן קומאר.‬
‫רוי,‬
‫יותר מ-80 אחוזים מתושבי הודו החופשית הם אנאלפביתים.‬
‫הם לא יכולים לקרוא עיתונים או ספרים,‬
‫או מניפסטים פוליטיים.‬
‫זה מותיר לנו רק שני אמצעי תקשורת שיכולים להגיע להמונים.‬
‫רק שניים. קולנוע ורדיו.‬
‫זה אתה ואני.‬
‫מאליק.‬
‫הן אמריקה והן ברה"מ‬
‫מחזרות אחרי ממשלת הודו עכשיו.‬
‫הן מחפשות דרך לחדור לקולנוע ולרדיו.‬
‫המלחמה הקרה החלה.‬
‫שתי המדינות רוצות ליצור סרטי תעמולה.‬
‫ברה"מ שלחה לכאן בשביל זה את האיש המיוחד שלהם.‬
‫ולדימיר סאיאדנטס.‬
‫הוא יצר עבורם סרטי תעמולה רבים.‬
‫בסין.‬
‫בעיקרון, הוא מתווך בין ראש הממשלה לסטלין.‬
‫מאדאן קומאר...‬
‫מאדאן קומאר הוא אחד הכוכבים העולים הגדולים ביותר במדינה.‬
‫אנשים מחקים אותו. מדקלמים את הדיאלוגים שלו.‬
‫אנחנו רוצים להפוך את מאדאן קומאר לכוכב בברה"מ.‬
‫אז...‬
‫אתה והאידיוטים הסובייטים‬
‫תגידו לנו אילו סרטים ליצור?‬
‫בטח ראית אנשים רוכבים על סוסים ועל פרדות.‬
‫אבל קוף רק קופץ‬
‫מעץ אחד למשנהו.‬
‫אני קוף שאיש לא יכול לרכוב עליו.‬
‫מר רוי...‬
‫נוכל לגרום לקופים לרקוד לצלילי החליל שלנו.‬
‫אתה לא מנהל זירה בקרקס...‬
‫כי גם אתה בעצמך בובה שרוקדת לצלילי החליל של מישהו אחר.‬
‫- הבא בתור. - חכה.‬
‫הבא בתור!‬
‫להתראות, אימא.‬
‫ביי, אבא.‬
‫שאלוהים יברך אותך.‬
‫בוקר טוב, מר נאריין.‬
‫מר פראטאפ.‬
‫בוקר טוב. תיכנס, בבקשה.‬
‫- מה שלומך, בן? - הכול טוב, דוד.‬
‫במטרה לעזור לאחינו הפליטים הפנג'אבים,‬
‫וכדי לשפר את התנאים במחנה,‬
‫החלטתי להתמודד בבחירות המקומיות.‬
‫זה נהדר!‬
‫אתה היחיד שדואג למחנה כולו.‬
‫מישהו צריך להתייצב‬
‫- מול הממשלה. - בהחלט.‬
‫ג'יי!‬
‫החדר מאחורי מבנה 32 הוא מטה המפלגה שלנו.‬
‫אתה יכול להצטרף היום.‬
‫דוד... אני לא יכול להתפטר מהעבודה.‬
‫אתה יכול לקחת קצת כסף מקופת המפלגה.‬
‫אני רוצה לעשות את מה שאני אוהב, דוד.‬
‫ניסית לעשות דברים רבים.‬
‫בכל מקרה, אלוהים יברך אותך, בני.‬
‫- להתראות, מר נאריין. - להתראות.‬
‫- זוז. - קאוויטה שארמה. מבחן בד, טייק אחת.‬
‫- הפעל מצלמה. - מפעיל.‬
‫- אקשן! - אנא, אדוני, אל תיקח את האוכל שלי.‬
‫יש לי בבית אימא מבוגרת ואח צעיר שאני צריכה להאכיל.‬
‫תפגין מעט רחמים.‬
‫בסדר. קאט.‬
‫- מי הבאה בתור? - נילופר קורשי.‬
‫תהיי מוכנה. נמשיך אחרי ארוחת הצהריים.‬
‫הפסקת צהריים.‬
‫הפסקת צהריים!‬
‫נחזור בעוד 30 דקות.‬
‫תוודאו שהרצפה תהיה נקייה כשאחזור.‬
‫אוקיי, אני אעשה את זה.‬
‫בואו הנה, תאכלו.‬
‫בן, לא זה, תסיר את זה.‬
‫בוא הנה.‬
‫את?‬
‫תזדרזו.‬
‫חשבתי שאולי איתקל בך כאן.‬
‫רק באתי לבדוק שהכול בסדר.‬
‫אני לא נוהג להגיע לאודישנים קטנים.‬
‫- לשחקנים המסכנים אין ברירה. - באמת?‬
‫תאכל קצת.‬
‫תאכלי. הם לא יתנו לך אוכל.‬
‫של מי הייתה המכונית באותו יום?‬
‫וואליה. שאמשר וואליה.‬
‫- הוא מממן סרטים. - בסדר.‬
‫והוא מממן גם אותך?‬
‫הוא מפנק אותי.‬
‫על איזה סרט אתה עובד?‬
‫אני שוקל להתחיל לעבוד על סרט שלי.‬
‫כבמאי.‬
‫עם מאדאן קומאר.‬
‫מה?‬
‫מה אתה עושה, כלבויניק? קום.‬
‫ואל תיגע בתלבושות שוב.‬
‫תוריד את זה מהר.‬
‫ג'יי.‬
‫תרוץ להביא תה. כולם רוצים.‬
‫ולמה אתה שוכח את הסחבה? הבוס לא אוהב את זה.‬
‫קוראים לי מחנאי, פליט...‬
‫כאן שמי כלבויניק.‬
‫יש לי שלושה שמות.‬
‫הם עדיפים על זונה, פרוצה ופילגש.‬
‫בוא, תראה לי את הקנטינה שלכם.‬
‫שנלך?‬
‫אז...‬
‫אולפן 3 אודישנים בעיצומם‬
‫- מה? - זה האולפן שלי.‬
‫זאת המכונית שלי וזאת הקנטינה שלי.‬
‫- שלך? - כמובן.‬
‫- אתה רוצה? - תאכילי אותי?‬
‫- הנה את, נילו! בואי! - מה? לאן?‬
‫תסתכלי לשם, זה מאדאן קומאר שלך.‬
‫אלוהים!‬
‫יש גברים ממש חתיכים‬
‫בתעשיית הקולנוע.‬
‫הגבר הזה נשוי.‬
‫תשתוק, אדוני.‬
‫נישואים בתעשיית הקולנוע לא נחשבים. הכול בסדר.‬
‫דרך אגב, מי אתה?‬
‫הוא חבר של מאדאן קומאר.‬
‫הוא כלבויניק.‬
‫מינה!‬
‫בואי נלך, בבקשה.‬
‫בואי, מינה. בואי נבקש ממנו חתימה.‬
‫לפחות הוא יסתכל עלינו.‬
‫רק מבטים מלוכלכים, בבקשה.‬
‫בואו נלך.‬
‫בואו. תזדרזי, נילופר.‬
‫- לא, תלכו בלעדיי. - בואי כבר.‬
‫למה לא הלכת?‬
‫לא היום. לא ככה.‬
‫העולם מביט‬
‫בחוסר אמונה...‬
‫אדוני, חתימה, בבקשה.‬
‫תודה, אדוני.‬
‫אלוהים!‬
‫מה קרה?‬
‫היי...‬
‫נילו!‬
‫ג'יי.‬
‫מר מאדאן.‬
‫מה קורה?‬
‫נתתי את התסריט שלך למר רוי.‬
‫הוא רוצה לפגוש אותך.‬
‫- באמת? - כן.‬
‫מי הבחורה הזו?‬
‫מי?‬
‫מתי אפגוש אותו?‬
‫הערב.‬
‫תישאר כאן אחרי המשמרת. בסדר?‬
‫ג'יי קאנה. קבוצת התיאטרון קאנה.‬
‫לבטח שמעת את השם.‬
‫הם היו מפורסמים לפני החלוקה.‬
‫הוא עובד בקנטינה שלנו. הוא מועמד ראוי.‬
‫בקנטינה שלנו?‬
‫כן, אדוני.‬
‫הסרט הזה לא מתאים לקריירה שלך.‬
‫למה?‬
‫אתה בחור בעל מראה שגרתי.‬
‫לכן חשוב שמאדאן קומאר תמיד יגלם אדם עשיר.‬
‫הילד העשיר והמפונק.‬
‫אם הגנגסטר העשיר והמושחת יהפוך לפתע לנהג עני,‬
‫הצופים לא יצליחו לשכוח את זה.‬
‫הפכתי אותך לכוכב. תשמור על התדמית. אל תנסה להיות שחקן.‬
‫אין בעיה, מר רוי.‬
‫כרצונך.‬
‫מה הוא אמר?‬
‫מר רוי לא רוצה שאגלם נהג מונית עני.‬
‫לא אמרת לו שאתה אוהב את התפקיד?‬
‫- הלו? - שכרת חובבן‬
‫בשם ג'יי קאנה לעבוד בקנטינה?‬
‫כן, אדוני. מר מאדאן הביא אותו.‬
‫תקשיב לי היטב.‬
‫אתה הנכס הגדול ביותר של רוי.‬
‫עליך להיות מודע לערכך ב"סרטי רוי".‬
‫כלומר?‬
‫אתה תבחר את הסיפורים שנבקש ממך.‬
‫תאר לעצמך,‬
‫רוי ייאלץ להפיק את הסרטים שיבחר‬
‫הכוכב הכי גדול של "סרטי רוי".‬
‫בתמורה, נפיץ את הסרטים שלך בברה"מ,‬
‫בטורקיה, באירופה.‬
‫ואתה תעזור לנו באמצעות השפעתך להפיץ סרטים סובייטים בהודו.‬
‫אתה לא רק הכוכב הכי גדול של "סרטי רוי",‬
‫אתה גם איש סודו של רוי.‬
‫יכולת לנהל את השיחה הזאת עם מר רוי.‬
‫למה הזמנת אותי לכאן?‬
‫מאדאן, רוי מזדקן.‬
‫והחשיבה שלו מיושנת.‬
‫הוא סירב, נכון?‬
‫אני אנהג כמוהו.‬
‫תחשוב על זה...‬
‫זאת הצעה נהדרת.‬
‫כוכב בברית המועצות!‬
‫הכוכב הבינלאומי הראשון של הודו!‬
‫גם הבוס וגם המשרת סירבו.‬
‫מעניין.‬
‫לא אכפת להם ממך, אבל אתה ממשיך לשרת אותם.‬
‫תבנה עוד אולפני הקלטות.‬
‫אולפני הקלטות?‬
‫שירים?‬
‫שירי סרטים בהינדי.‬
‫בלעדיהם,‬
‫סרט בהינדי לא שווה כלום.‬
‫אם יעבור חוק...‬
‫שיאסור השמעה של שירי סרטים בהינדי ברדיו.‬
‫- על סמך מה? - תרבות.‬
‫אדיבות.‬
‫שירי סרטים בהינדי מסוכנים לתרבות ההודית.‬
‫אינך סבור כך?‬
‫היי, אני עדיין כאן.‬
‫אתם רוצים לנעול אותי?‬
‫מקומם של גנבים בכלא.‬
‫מה כוונתך?‬
‫גילינו שחסרים עשרה רופי בקופה בסוף היום.‬
‫עכשיו אני יודע למה.‬
‫תשמור על הפה שלך, אדוני.‬
‫תעזבו אותי.‬
‫תפתח את השער!‬
‫תזרקו אותו החוצה. תתחפף.‬
‫אני אזעיק שוטרים אם אראה אותך מתקרב לאולפן שוב.‬
‫קדימה, תזעיק אותם, בן זונה!‬
‫תסגור את השער.‬
‫תקשיב, המנהל...‬
‫המשכורת שלי.‬
‫משכורת?‬
‫רופי ושמונה אנות.‬
‫תוספת מזון.‬
‫הנה מה שנשאר מזה.‬
‫זה. פייסה אחד חדש.‬
‫קח אותו.‬
‫ותתחפף.‬
‫פייסה חדש אחד?‬
‫מאדאן קומאר חבר שלך.‬
‫למה שלא תפנה אליו?‬
‫מאדאן קומאר הוא לא הבעלים של האולפן.‬
‫בסופו של יום,‬
‫שנינו משרתים.‬
‫גם הוא חסר ישע.‬
‫אני יכולה לדבר עם מר וואליה בשבילך.‬
‫תפגוש אותו.‬
‫תקריא לו את התסריט שלך.‬
‫מה אתה אומר?‬
‫תצלם את השוטים הכי טובים‬
‫של מי המגזין הזה?‬
‫של חבר של מר וואליה.‬
‫מכירת חיסול של ציוד קולנוע‬
‫בפעם הקודמת גנבת את המטרייה. עכשיו אתה רוצה את המגזין?‬
‫אני קונה אותו היום.‬
‫תרגום כתוביות: גיא רקוביצקי‬
‫בקרת כתוביות: שקד הרטמן‬