У контракті сказано, що він не може грати в театрі
до закінчення зйомок.
Він протестує.
Ми пропонуємо повну оплату, та він хоче щомісячну.
Ми погодились.
Але вимоги не закінчуються.
Джамшед Кхан створює для нас проблеми.
Попросіть пана Роя обрати другого кандидата.
Пан Рой каже, що Джамшед Кхан кращий за п'ятьох найкращих кандидатів
на роль Мадана Кумара.
Варто пану Рою когось вподобати, і він стає одержимим.
Де Джамшед Кхан?
Тут його немає.
Він спить!
- Дідько! - Джамшед Кхан.
Ви завдаєте клопоту юристам.
Відмовляючись від контракту.
Якого біса? Чорт.
Ви станете Маданом Кумаром?
Я просто хочу дещо прояснити.
І щоб ви підвищили платню.
І ще я хочу грати поза студією.
Хочу мати кілька вистав на рік.
І було б бажано, щоб мені не вказували, як грати.
Ви не можете отримати те, чого не мають інші зірки «Рой Толкіс».
То чому б вам не зробити Маданом Кумаром одну з зірок «Рой Толкіс»?
Будьте обачні.
Ви подобаєтесь пану Рою, тому він прислав нас.
Пробачте, якщо образив,
але мої умови незмінні.
Я вже сказав про це вашим юристам.
Я не користуюся тим, що я єдиний кандидат.
Ви ж самі актриса.
Усе це допоможе мені поліпшити мою гру в «Рой Толкіс».
Я певен, ви розумієте.
Обертаєте мою гордість собі на користь?
Ви не так зрозуміли.
Попросіть мене грати на вулиці безкоштовно,
і я це зроблю.
Ви готові грати на вулиці для якогось задрипаного театру,
але відкидаєте шанс, який дарує вам «Рой Толкіс».
Шанс?
Шанс на що?
На успіх в житті.
Я вже успішний.
Так, фільми «Рой Толкіс» прославлять мене.
Але то буде слава, а не успіх.
У мене лише одне мірило успіху.
Незалежність і свобода
іти за покликом серця,
щойно відчувши його.
От і все.
- Пане юристе? - Так.
Знайдемо іншого Мадана Кумара.
А що скаже пан Рой?
Забронюйте номери.
Усім нам.
Зрозуміло.
Я обміркую ваші умови.
Повечеряємо разом.
Я пришлю по вас машину.
ДЖУБІЛІ
Це вам.
Я не можу це прийняти.
Але ви навіть не відкрили.
Я здогадуюсь про ваші почуття.
Це, мабуть, щось дуже дороге.
Гітлер програв війну.
Але, намагаючись її виграти,
він подарував світові численні наукові інновації.
Технологія звукозапису,
яка спричинить революцію
у музичній та звукозаписній індустрії.
Заборона транслювати пісні на радіо — це частина плану
з просування цієї технології.
Це дозволить купувати музику дешевше.
То от що ви мені даруєте? Дешеву технологію.
Сумітро,
я дарую вам майбутнє.
Алло, лікарю Чела Рамані?
Це Мадан.
Вітаю, Мадане. Як ви почуваєтесь?
Останні кілька днів я зовсім не сплю.
Вас щось турбує?
Кошмари.
Що ви бачите в цих кошмарах?
Лікарю, автівка палає.
На ратуші дзвенять дзвони.
Чутно крики.
Що більш успішним я стаю,
то жахливіші ці кошмари.
Ви боїтеся втратити успіх?
Це дуже розповсюджений страх в кіноіндустрії.
Нічого дивного.
Чому б вам не відпочити кілька днів?
Іноді свіже повітря допомагає краще за пігулки.
Тримайте.
На все добре.
10 КВІТНЯ 1951 РОКУ
- Скільки кадрів знімаємо? - Лише один, пане.
- Лише один? - Так.
Принесіть мені чаю.
Діти, сідайте.
Сідайте.
Усі сядьте!
Світло від фар!
Ще раз!
Сідайте. Швидше. Як сядете, отримаєте цукерки.
Усе добре, пане?
Так.
Діти, сідайте!
Що ви робите? Будь ласка, сідайте.
Прошу, сідайте!
Крихітко, іди сюди. Сядь тут. Молодець.
Ви обіцяли нам цукерки.
- Я пам'ятаю. - Цукерки.
- Добре. - Я хочу додому.
Спочатку закінчимо роботу.
- Ні, зараз! - Ні!
Закінчімо роботу й поїдемо додому.
Хочу додому!
Покличте Нілауфер.
Я хочу додому!
Пані, на вас чекають.
Зараз?
Я ж просила попередити за десять хвилин.
- Пішов! - Добре.
Я все зроблю. За дві хвилини будете готові.
Камера готова?
А діти?
Вони сидять спинами.
- Добре. - Нілауфер!
Я чекаю!
- Ну, як я? - Поквапся.
Звук, будь ласка.
Звук, вилупку!
Звук є!
Сцена 23. Кадр перший, дубль перший.
- Камера. - Є.
Нумератор.
Мотор.
Отже, сьогодні я розповім про те, як Александр переміг Пора у війні.
Але Пор все одно не скорився Олександру.
А ви…
Савітрі!
- Сарджу? - Савітрі!
Сарджу, що це?
Савітрі, я такий щасливий. Знаєш чому?
Чому?
Тому що я заробив купу грошей.
У тебе було багато пасажирів сьогодні?
Так. Дивись, я приніс іграшки та цукерки для малечі.
Діти, кому цукерки?
- Мені! - Мені!
- Ти хочеш? - Хочу.
Чий це гаманець?
Я хочу цукерку.
Це…
Ти не заробив ці гроші.
Ти вкрав їх.
Ні, Савітрі.
Хтось, мабуть, забув його в моєму таксі.
Знято!
Що сталося?
Він дивиться в камеру.
Ви всі маєте дивитись сюди. Не озирайтесь.
Дивіться сюди.
Давайте ще раз.
Зажди.
Після цієї репліки можна зняти крупний план.
- Навіщо переживати… - Зробимо по-моєму.
- Але… - Нілауфер діло говорить.
Прийшла б вчасно,
діти не знудились би.
Не зривайся на мені.
А ти не будь такою зухвалою!
І зосередься на роботі!
Дідько.
Нумо ще раз.
Ми знімаємо вже рік.
Цілий рік.
Я б не перевищував бюджет навіть заради Кумара.
Це Нілауфер. Вона поводиться, як зірка.
- Ви розбестили її. - То звільни її.
Знайди іншу актрису. Потім поновиш зйомки.
Я не зупинятиму зйомки.
Дехто вже думає звільнитись.
Зупиню зйомки — залишусь без знімальної групи.
Що ж,
то в тебе ще є голова на плечах.
Закінч фільм.
Не будь як К. Асіф.
Він вже сім років знімає свій фільм.
Розмірковує над кожним кадром, наче це його власні гроші.
Він розорив бідолаху Паллонджи.
Невідомо, коли вони зможуть випустити фільм у прокат.
Знаєш, як його називають?
«Невдаха», «бідака».
Слухай, Джею,
що б не трапилось,
не роби з мене посміховисько.
Агов, козел! Хто тут купу наклав?
- Чорт! - Зажди!
Дідько!
Ти ще не перевдягнулася?
Не перевдягнулася, вилупку!
Мені потрібно в туалет.
Подивись на цю помийку! Сюди що, можна всім підряд?
Джею, що ти робиш?
- Пане, давайте я. - Щезни.
- Я був трохи зайнятий, тому… - Повертайся на майданчик.
- Ви ж режисер. Не треба. - Саме це й дошкуляє Нілауфер!
Вона не вважає мене режисером. Вона влаштувала мене водієм!
Я хотіла допомогти тобі. Ясно? І ця твоя істерика…
Хай так, Нілауфер. Я бідний.
Я біженець, що живе в таборі, а не в золотій клітці.
Готово. Тепер тут чисто. Прошу.
Ми тут точно для зйомок, пане Джей?
Наша зірка не встигла перевдягнутись, бо туалет був брудний.
Прибиральник був зайнятий, і мені довелось самому.
Он воно як?
Ви зірвалися.
Замість думати про зйомки, ви кинулися прибирати.
Але вбиральні не буде на екрані.
Буде наш фільм, який ми тут знімаємо.
Але вам на це начхати.
Ви надто зайняті тим, щоб довести щось Нілауфер.
Наступного тижня я пришлю іншого оператора.
Добре?
Пробачте, пані. Це не повториться.
Наскільки в Массурі холодно?
Дізнаємось, як приїдемо.
Мені взяти теплий светр, чи тонкого вистачить?
Бери тонкий.
А якщо там занадто холодно?
То зігріватимеш мене, а я — тебе.
- Не будь вдома Маданом Кумаром. - Массурі — це не дім.
Ми їдемо у відпустку.
Вітаю.
- Вітаю, Асгхаре. - Чому він тут?
Я облаштував собі кабінет в сусідньому купе.
- Нарене, як ти? - Пречудово.
Мадане, ходімо, я покажу.
Звісно. Ходімо.
Як добре ти тут усе облаштував.
Не вистачає лише гарної дівчини. З нею писалось би швидше.
Асгхаре, ти пишеш свій перший сценарій.
Користуйся руками.
Щоб писати і щоб…
Я дещо маю на думці.
Буремна ніч.
Наш герой знову бачить кошмари.
Дзвонять дзвони на ратуші,
навкруги панує хаос.
Бачимо закривавлене обличчя.
Раптом лунає надривний плач.
Кричить дівчина.
Він підскакує з ліжка.
Іде на плач,
але дівчини не бачить.
Туман. Темрява. Дощ.
Дуже добре.
ЗАРАЗ В ПРОКАТІ ГРАВЕЦЬ
ПАРАМАУНТ СІНЕМА
Припини, бо вб'ю тебе.
Хай кіномеханік поставить це.
Це тобі нічого не дасть!
Усе ось-ось скінчиться.
Попереджаю тебе як друг, Шеро.
Ти багато вихваляєшся, Амаре.
Тепер ти вмиєшся кривавою юшкою.
Так, брате?
Ну ж бо, хлопці.
Подивимось його фільм.
Я хочу подивитись його сам.
Фільм — твій.
Кінотеатр — мій.
Бісів Мадан Кумар! Він суперзірка.
- Як він його! - Просто клас.
- Це було круто. - Неперевершено!
Шияме.
Шияме!
Бісів Мадан Кумар!
«Бісів Мадан Кумар!»
Я дивився «Гравця» 30 разів.
Та мені все мало.
Рагху.
- Рагху, звук. - Стули пельку й дивись фільм.
Ти вже завалив героїню?
Що ти верзеш?
Це ж очевидно.
У тебе це на обличчі написано. І з екрану видно.
Доброго ранку.
Раді вітати вас у нашому готелі.
Пане.
Візьміть валізи.
Прошу за мною.
Віднесіть багаж пана Кумара в 11 номер,
а багаж пана Асгхара — у десятий.
Пане.
- Асгхаре. - Так?
- Ти тут. - Так.
Як тобі спала на думку ця ідея?
Дзвони на ратуші,
відблиски від палаючої автівки.
Кілька років тому подібне сталося з моїм другом.
У Калькутті.
Він міг врятувати людині життя.
Але
він злякався і втік.
Злякався чого?
Не знаю.
Проте
залишити когось помирати
і скоїти вбивство — це одне й те саме?
З погляду закону не знаю, з погляду моралі — так.
Ця думка і є головною в нашій історії.
Привид загиблого чоловіка
переслідує того,
хто не врятував його.
У нього щасливий шлюб,
успішний бізнес,
але він нещасливий.
Чому ти хочеш зняти цей фільм, Мадане?
Ти стильний герой у плащі та з пістолетом.
У цьому фільмі я теж можу носити плащ.
А пістолет буде в якомусь іншому фільмі.
Це не відповідь.
Хто зрештою перемагає? Привид чи герой?
Тобі вирішувати. Ти ж сценарист.
Поміркуй про це. Побачимось.
МАДАН КУМАР ВІДПОЧИВАЄ ПІСЛЯ «ГРАВЦЯ»
«Мадан Кумар поїхав до Массурі,
подалі від галасливого Бомбею».
Може, також поїдемо?
Зустріли б його.
Мадан Кумар там з дружиною.
Навіщо красивому й успішному чоловіку дружина?
Хто знає.
Поглянь на нього.
Посоли.
Що таке?
Сьогодні немає зйомок.
Чому ти тут?
Я просто…
Залиш мене саму хоч на день, Джею.
Ти не сама.
Що більше людей, то веселіше. І я привів друга.
Сьогодні свято, тож…
Тут дуже смачно пахне.
- Сідай. - Іди.
Що? Сідай.
Кебаб смачний.
- Де ти навчилась готувати? - Похвала?
Від тебе?
У це важко повірити, пане режисере.
Пані Міна,
якби якийсь ідіот погано повівся з вами,
що б ви зробили?
Забула б, якби він був старший за мене.
Але якби ідіот був молодий,
я б сварилась.
Може, навіть…
А якби він вибачився ось так?
Цього недостатньо.
Він має старатись дужче.
Ось так? Стискаючи вуха?
В очах немає щирості.
Я ось-ось заплачу.
Я розплачуся, як мені не пробачать.
Розридаюся.
Що скажеш, Ніло?
Ти пробачиш цьому ідіотові?
Ні.
Він вибачається, бо він у гарному настрої,
він наївся смачного кебаба.
Таке вибачення я не прийму.
Завтра, коли він буде голодний, злий, роздратований,
де гарантія,
що цей ідіот знову не накоїть дурниць?
Це миле личко й солоденькі слова
мене не обдурять.
Я принесу добавки.
Я козел, Ніло.
Я поганий режисер, поганий актор і, може, погана людина.
Поруч з тобою я нервую.
Я погано поводився із тобою.
Пробач мені.
Для мене дуже важливий цей фільм.
І ти також.
Їж кебаб.
Ти пробачаєш?
Їж кебаб.
Нагодуй, якщо пробачаєш.
Як драматично.
Чи не зіб'ються зі шляху хмари
Що пливуть за тобою
О ні, ні
Хмари не такі зухвалі, як ти
Чи місяць по вуха закоханий
У твою неймовірну красу
О ні, ні
Місяць не такий непокірний, як ти
Збережи мій образ в серці
Як мрію неземну
Збережи мій образ в серці
Як мрію неземну
Дозволь милуватись тобою
Не поспішай
Дивись-но, як зорі
Хочуть, щоб були ми разом
О ні, ні
Зорі не такі мрійливі, як ти
Давай подивимось, чи ти підходиш мені
Чи така ти, як треба
Давай подивимось, чи ти підходиш мені
Чи така ти, як треба
Спробуй мене на смак
Я весь твій, а ти — моя
Сядь біля мене
Хвилі річкові такі самі, як ми
О ні, ні
Не такі вони витончені, як ти
Чи не зібʼються зі шляху хмари
Що пливуть за тобою
О ні, ні
Виглядає чудово.
- Досить. - Може, ще?
Так добре. Усе.
Більше ніяких ігор
Будемо разом назавжди
Якщо я відмовлю, що зробиш ти
Слухайте пісню.
Прошу. Ми вам не заважатимемо.
- Продовжуйте. - Та ну!
РОЙ ТОЛКІС
ТАКСИСТ
О ні, ні
Я згодна Можеш мене обійняти
Чи не зібʼються зі шляху хмари
Що пливуть за тобою
О ні, ні
«ТАКСИСТ» НІЛАУФЕР ТА ДЖЕЙ КХАННА
МАДАН КУМАР ВІДПОЧИВАЄ ПІСЛЯ «ГРАВЦЯ»
НОВЕ ІНДІЙСЬКЕ КІНО
Так, тримай.
Ось, візьми. І будь обережний.
Зараз дуже багато злодюжок.
І це мені кажеш ти?
Ти платив мені за те, щоб я крав чужі фільми.
Дуже смішно.
Вилупок.
Добре. Ходімо. Ти їх порахував? Усе добре?
Ти щасливий?
Мені страшно.
Я отримав кредит від департаменту, від пана Валії.
Я все поставив на кон.
Ти заснував кіностудію.
Без компромісів.
Це не театр на розі вулиці.
Ти дав собі шанс, Джею.
Мадан Кумар отримав свій шанс від «Рой Толкіс».
Я навіть не знаю, що краще.
Коли хтось вірить у твій талант і поважає тебе?
Чи коли в тебе ніхто не вірить, і ти долаєш труднощі самотужки?
Ти забагато думаєш.
Невже?
Лінивий розум — майстерня диявола.
І забагато говориш.
Я? Це я говорю забагато?
Тихо.
Сьогодні ніяких балачок.
Я хочу спокійно спати вночі.
Без страхів.
Добре.
Ану, іди сюди! Зараз я тебе впіймаю!
Куди ти тікаєш?
Не чіпай автівку.
Ходи сюди.
Перепрошую. Пропустіть.
Пробачте.
- Ось і Джей. - Вітаю.
Ти хіба не працював у «Рой Толкіс»?
Працював.
Пані Сумітра хоче поговорити про Джамшеда Кхана.
Ви ж зустрічались у Лакхнау? Він щось казав?
Ти був у Лакхнау під час протестів?
Джамшед попросив зачекати на нього на вокзалі.
Ми мали зустрітись там.
Я віддав йому квиток на потяг.
Він так і не з'явився,
і я поїхав до Карачі.
Ти знаєш, де він може бути?
Чесно?
Якби він був живий, його не довелось би шукати.
Джею!
Він не міг розчинитись у натовпі.
Якби він був десь у Пакистані, Індії чи будь-де,
він уже став би зіркою.
Ви попрощались із ним у театрі в Лакхнау,
і з того часу не бачились?
Їдьмо.
Ні, пані.
Переклад субтитрів: Тетяна Скарженівська
Творчий керівник Роман Захарчук