‫פלאשבק!‬
‫לילה!‬
‫שני חברים, מאדאן וראקש, שרו בעליזות במכונית. ‬
‫הכביש היה נטוש. ‬
‫ריק!‬
‫לפתע, הצמיג של המכונית התפוצץ‬
‫והמכונית התהפכה. ‬
‫יובל‬
‫מאדאן הצליח איכשהו לצאת מתוך המכונית ההפוכה. ‬
‫מאדאן רץ לעזור לראקש. ‬
‫זה אני, ראקש!‬
‫"אני אציל אותך, ידידי!‬
‫- "זה אני!" - בינוד. ‬
‫תעזור לי. ‬
‫הדמעות זולגות במורד לחייו של מאדאן. ‬
‫יש שם מישהו? שמישהו יציל את החבר שלי!‬
‫מאדאן צורח בכל כוחו. ‬
‫אבל אין איש בכביש הנטוש הזה. ‬
‫לא אדם‬
‫וגם לא מכונית. ‬
‫קאט!‬
‫הלהבות פורצות כעת מתוך המכונית והיא מתפוצצת. ‬
‫מאדאן בורח מהמכונית. ‬
‫ראקש צורח ופעמון מגדל השעון מצלצל. ‬
‫נראה כאילו זה אומר למאדאן, ‬
‫"אל תנטוש את חברך. ‬
‫"תציל אותו!"‬
‫אבל מאדאן חסר ישע מול הלהבות. ‬
‫באמת. ‬
‫פלאשבק מסתיים. ‬
‫דיזולב. ‬
‫הזיכרון של אובדן חברו עדיין טרי במוחו של מאדאן. ‬
‫אפקט סאונד. ‬
‫הצרחות שלו מהדהדות במוחו של מאדאן. ‬
‫קאט. ‬
‫השומרים בבית המשוגעים מובילים את מאדאן במסדרונות שמזכירים כלא. ‬
‫מאדאן צוחק כמו משוגע. ‬
‫הצחוק שלו מהדהד בין קירות המוסד. ‬
‫אימא של מאדאן עומדת בפינה ומוחה את דמעותיה. ‬
‫"פושפה, אני אפגוש אותך בגלגול הבא יום אחד. "‬
‫"אני אגיע לשם בקרוב, פושפה. "‬
‫מאדאן קורא לאהובתו המתה בכל כוחו. ‬
‫המצלמה מתרחקת באיטיות. ‬
‫האבוב ברקע‬
‫מנגן את השיר שנוגן בחתונה של מאדאן ופושפה. ‬
‫ועל הרקע הזה, מופיעות על המסך אותיות גדולות שאומרות, ‬
‫"זכרו, זה סרט של סרטי רוי. "‬
‫האפלה. הסוף!‬
‫זה טוב. ‬
‫אבל... ‬
‫למה לשלב שיר לפני ההפסקה?‬
‫מר רוי, חשבנו שזה יהיה משהו חדש, מראה שונה. ‬
‫תשלבו את זה אחרי ההפסקה, כדי שהצופים יתיישבו בזמן שהוא מתנגן. ‬
‫מר רוי, הצופים צריכים לראות את השיר. ‬
‫לכן צריך לשלב אותו לפני ההפסקה. ‬
‫זה לא הסרט הראשון שלי או של מאדאן. ‬
‫אם הסרט ייכשל, אתה תפסיד יותר מכולם, אסגאר. ‬
‫מר רוי, זה הסרט הראשון שלי, אני רוצה ליצור אותו בדרכי. ‬
‫בבקשה. תעשה אותו כרצונך. ‬
‫תזרוק לפח 250,000 רופי של רוי. ‬
‫אני מהמר על סכומים כאלה בבורסה מדי יום בכל מקרה. ‬
‫תודה. תודה, מר רוי. ‬
‫להיט ענק. ‬
‫הסיפור הזה הוא להיט ענק. ‬
‫זאת לא עלילה מסרט. ‬
‫זה הרצח של ג'משד חאן‬
‫שרודף את מאדאן קומאר. ‬
‫אף בימ"ש לא יאמין לזה. ‬
‫הסצנה השלישית עם פושפה ואימא שלה, ‬
‫הסצנה הקומית של מר ג'וגי‬
‫וסצנת ההורים של מאדאן חלשות. ‬
‫כך גם הדיאלוגים של הדמויות הנשיות. תתקן את זה לפני שתחזור אליי. ‬
‫אין בעיה, מר רוי. ‬
‫מר רוי הוא מפיק ממש נחמד. ‬
‫הוא נותן יד חופשית אפילו לבמאי שזה סרטו הראשון. ‬
‫מר רוי בעצמו קיבל יד חופשית. לכן הוא מפיק מצליח. ‬
‫הוא יודע מה ערכו של חופש. ‬
‫אני אלך לספר לרטנה. ‬
‫מנגנת בחליל... ‬
‫נארן?‬
‫אחי. ‬
‫חכה!‬
‫הוא ממש מפחד ממך. ‬
‫אבל הוא לא מתקן את דרכיו. ‬
‫הוא זמר מעולה, אבל כישלון בלימודים. ‬
‫הוא בטח מדאיג גם אותך. ‬
‫הייתי באמצע חזרה כשהוא התחיל לשיר. ‬
‫הקרקורים שלו לא משתווים לקול הנפלא שלך. ‬
‫הוא שר לא רע בכלל. ‬
‫את נראית לי מוכרת. ‬
‫ההשקה של הסרט של ג'יי קאנה. ‬
‫איך מתקדמים הצילומים?‬
‫סיימתם את הכול?‬
‫את לא נראית מרוצה מהסרט הראשון שלך. ‬
‫לבמאים טירונים יש מגבלות רבות. ‬
‫לא ידעתי את זה. ‬
‫- מה? - לא, כלום. ‬
‫עמדתי לבקש את עזרתך עבור במאי שמביים... ‬
‫את הסרט הראשון שלו. ‬
‫יש לי חבר. מר אסגאר. ‬
‫כרגע ישבתי איתו ועבדנו על הרקע של העלילה שלו. ‬
‫הוא כותב את התסריט הראשון שלו כבמאי. ‬
‫אבל מאתגר אותו לכתוב דמויות נשיות. ‬
‫אז חשבתי שמאחר שאת שחקנית ואישה, ‬
‫את יכולה לעזור לנו. ‬
‫- אני? - כן. למה לא?‬
‫אני לא מבינה דבר בכתיבת תסריטים. ‬
‫את צופה בסרטים?‬
‫בעונג רב. ‬
‫זה כל מה שדרוש. ‬
‫תצטרפי אלינו מחר?‬
‫נהדר. להתראות. ‬
‫עובדים היום בחוץ במזג האוויר הזה?‬
‫כן, מר אסגאר חושב שזה מתאים לאווירה של הסרט שלו. ‬
‫מעט ערפל, קצת עננים וגשם ייצרו את הסצנה המושלמת. ‬
‫כל הבמאים משוגעים?‬
‫לא, לא כולם כמו ג'יי קאנה. ‬
‫אקשן!‬
‫"ראטן, למה אתה נראה עצוב כל כך היום?‬
‫"מה אומר לך, פושפה?‬
‫"הסיוטים ממשיכים לרדוף אותי בלילה. ‬
‫"אני לא יכול לישון או להישאר ער. ‬
‫"תהפוך אותי לשותפה לעצב שלך. ‬
‫"תחלוק איתי את העצב שלך, את היגון... "‬
‫קאט!‬
‫מה הבעיה, גברת נילופר?‬
‫תסלח לי. ‬
‫פושפה מדקלמת שירה או מדברת עם ראטן?‬
‫פושפה מגיעה מלאקנאו. ‬
‫גם אני מלאקנאו. ‬
‫"ראטן?‬
‫"אתה לא יכול לספר לי מה מציק לך?‬
‫"אילו סיוטים מטרידים אותך?"‬
‫אילו הייתי פושפה, זה מה שהייתי אומרת. ‬
‫תן לי הזדמנות, ראטן. ‬
‫אני לא רוצה לאבד אותך. ‬
‫אני לא מסוגלת לראות אותך מענה את עצמך ככה. ‬
‫השיחות האלה חסרות משמעות עכשיו, פושפה. ‬
‫הרעל הזה הוא התרופה שלי עכשיו. הבדידות הזאת היא חיי. ‬
‫הו, ראטן!‬
‫כמה זמן תמשיך להאשים את עצמך במותו של ראקש?‬
‫אולי לנצח. ‬
‫הוא אהב אותך, פושפה. ‬
‫ואת אהבת אותו. ‬
‫אתה מדבר על ימים שחלפו מזמן. ‬
‫אני אוהבת רק אותך, ראטן!‬
‫את משקרת, פושפה. ‬
‫את אומרת את זה רק בשביל לנחם אותי. ‬
‫אני צודק?‬
‫נכון, פושפה?‬
‫לא, ראטן. ‬
‫ראקש היה העבר שלי. ‬
‫מה אם הייתי אומר לך שהרגתי את ראקש כדי לזכות באהבתך?‬
‫מה היית אומרת?‬
‫הייתי אומרת... ‬
‫אם זאת האמת, אז שיהיה. ‬
‫אתה אהבת אותי יותר מראקש. ‬
‫- אני... - אל תוסיפי מילה, פושפה!‬
‫הפכת את הרעל הזה לתרופה שלך, נכון?‬
‫כן. ‬
‫כי לא היית מסוגל לשכוח את מותו של ראקש?‬
‫כן, כן!‬
‫אז אם זאת הדרך היחידה להראות אהבה, ‬
‫אני אהפוך את הרעל הזה לתרופה שלי, ראטן!‬
‫פושפה!‬
‫מה עשית, פושפה?‬
‫הוכחתי את אהבתי אליך, אהובי, בכך שהפכתי את הרעל שלך לשלי. ‬
‫לא, פושפה!‬
‫הפכת את מותו של ראקש לסיבה ליגון שלך. ‬
‫תהפוך את המוות שלי לסיבה לחיות. ‬
‫- פושפה! - תמשיך לחיות, ראטן. ‬
‫לא, פושפה!‬
‫תמיד תהיה מאושר. ‬
‫פושפה!‬
‫אדון במאי, למה אתה לא אומר "קאט"?‬
‫כן, קאט!‬
‫התפקיד של פושפה כתוב נפלא. ‬
‫והמשחק שלי?‬
‫עשית לי צמרמורת. ‬
‫זה לא בגללי, פשוט קר. ‬
‫תשתה קצת ברנדי. ‬
‫עכשיו מציגים‬
‫אולפני קאנה מציגים: "נהג מונית"‬
‫בכיכובם של ג'יי קאנה ונילופר‬
‫ביום שבו יכולנו להרוויח הרבה כסף, ‬
‫אתה הכרזת שזאת הקרנה חינם. ‬
‫אתה הבעלים של אולם הקולנוע. ‬
‫וזה הסרט שלי. ‬
‫ככה מצליחנים נופלים. ‬
‫אני האדם העשיר ביותר בעולם היום, ראגו. ‬
‫לא יהיו לי חרטות אם אתרסק‬
‫אחרי זה. ‬
‫בילה, בוא!‬
‫תגיש... ‬
‫חטיפים חינם לכולם. ‬
‫אבל ראגו, היום זה היום ל... ‬
‫החלוקה לימדה אותנו להרוויח כסף. ‬
‫אחווה תלמד אותנו להוציא כסף. ‬
‫החטיפים על חשבון הבית. ‬
‫הם האנשים שלנו. ‬
‫מועצת הצנזורה לסרטים‬
‫אולפני קאנה‬
‫אולפני קאנה מציגים‬
‫"נהג מונית"‬
‫כתב, הפיק וביים ג'יי קאנה‬
‫בינוד. ‬
‫יש רוח חזקה. תסגור את החלון. ‬
‫"נהג מונית" הקרנה אחת ביום‬
‫"מהמר" שלוש הקרנות ביום‬
‫לעזאזל, מאדאן קומאר!‬
‫מנהל?‬
‫- כן. - ג'יי קאנה. ‬
‫שלום. אני לא מזהה אותך. ‬
‫הבמאי של הסרט. ‬
‫הסרט שמוקרן ב-12:00 או הסרט עם שלוש ההקרנות ביום?‬
‫"נהג מונית. "‬
‫ההקרנה ב-12:00. ‬
‫כן. ‬
‫- רוצה לשתות משהו? - לא. איך הולך?‬
‫עשרה עד 12 אנשים במושבים. ‬
‫וביציע... כמה?‬
‫שלוש. ‬
‫רק שלוש?‬
‫שלוש שורות, יקירי. ‬
‫מר מאת'ור מספק רק תשובות לקוניות. ‬
‫אתה יכול להיכנס. ‬
‫זה יום ראשון הראשון שלך. ‬
‫תיכנס. חיכיתי לך. ‬
‫בבקשה. ‬
‫תקרא את הביקורת על הסרט. ‬
‫למה שאתה לא תקרא? אני פוחד. ‬
‫"'נהג מונית' של ג'יי קאנה מחולל מהומה. ‬
‫"הסרט הטוב הראשון שהופק בהודו החופשית. "‬
‫לא כתוב שום דבר מהסוג הזה. ‬
‫כעת, לאחר שחטפת את העיתון, ‬
‫למה שלא תשב ותקרא אותו?‬
‫שב. ‬
‫"'נהג מונית'. ‬
‫"יהלום קטן ונוצץ שראוי לרופי שלכם הגיע. "‬
‫בני זונות! האנגלים עזבו, אבל האנגלית נשארה. ‬
‫"ג'יי קאנה גולמי. יותר כבמאי מאשר כשחקן. ‬
‫"וזה ניכר, אבל על מה שחסר לו בטכניקה‬
‫"הוא מפצה ויותר מכך בכנות שלו. ‬
‫"האושר היחיד ב'נהג מונית'‬
‫"הוא לא רק הגילוי של הכישרון החדש, ג'יי קאנה, ‬
‫"משתתפת בו גם נילופר שגונבת את הלב. ‬
‫"מרסקת אותו לאלף חתיכות‬
‫"עם המשחק מלא התשוקה והתמים של דמותה של סוויטרי. "‬
‫ומה עוד?‬
‫את מקבלת שפע של שבחים. ‬
‫מתי תתחיל את הסרט הבא שלך?‬
‫- אין עלילה. - אז מה אם אין עלילה. ‬
‫תמציא עלילה. תכתוב אותה. ‬
‫היי, מה דעתך... תעשה את זה צ'יק-צ'ק. ‬
‫שאתקשר לג'יי קאנה?‬
‫כמובן, תתקשרי. ‬
‫עסוקה?‬
‫לא. ‬
‫דיברתי עם מר רוי. ‬
‫את תגלמי את דמותה של פושפה‬
‫ב"ראג'מאהל". ‬
‫באמת?‬
‫אתה עשית את זה?‬
‫את עשית את זה. ‬
‫הדרך שבה קראת את הסצנות, ‬
‫כתבת אותן... ‬
‫התפקיד שלך. ‬
‫מאדאן... ‬
‫בינוד. ‬
‫זאת שיחה חשובה?‬
‫עוד לא הבנת?‬
‫אם היא עדיין לא התקשרה, ‬
‫היא כבר לא תתקשר. ‬
‫- הלו? - גברת סומיטרה. ‬
‫ג'יי קאנה. ‬
‫ג'יי קאנה?‬
‫ברכותיי! קראתי את הביקורות על הסרט שלך. ‬
‫אני מתכנן את הסרט הבא שלי. ‬
‫אני רוצה לספר לך על התפקיד הראשי. ‬
‫תפקיד ראשי? בסרט שלך?‬
‫התפקיד יהיה גדול מזה של הגיבור. ‬
‫מתי לבוא?‬
‫המזכירה שלי תתקשר ותקבע איתך מועד. ‬
‫בסדר?‬
‫תודה. ‬
‫היית מוכן לממן את מאדאן קומאר. ‬
‫אתה מוכן לממן את סומיטרה קומארי?‬
‫היי, בנאדם. איפה התסריט?‬
‫אין לי. ‬
‫אבל אני אכתוב אותו צ'יק-צ'ק. ‬
‫היי, מאדאן. ‬
‫אתה ונילופר מנהלים רומן. ‬
‫כי נפגשנו כמה פעמים?‬
‫אני לא שואל. אני קובע עובדה. ‬
‫התקשורת תשאל גם את שניכם. ‬
‫פשוט תגיד כן. ‬
‫דיברתי עם נילופר. ‬
‫למה?‬
‫לא מספיק שאני אומר לך?‬
‫זה מספיק. ‬
‫הגענו. אתה לא רוצה לצאת?‬
‫- בוא. - בוא. נארן. ‬
‫- איפה התיקים? נו, כבר! - כן, אחי. ‬
‫רטנה יודעת?‬
‫על מה?‬
‫עליך ועל נילופר. ‬
‫היא יודעת עליך ועל נילופר. ‬
‫היא תמיד אהבה רכילות. ‬
‫קדימה, בוא נזוז. ‬
‫הג'יפ של מאנוהאר נופל לתוך ערוץ. ‬
‫להבות האש מתרוממות. ‬
‫קאט. ‬
‫כאן, אימא של מאנוהאר מדליקה גפרור בבית. ‬
‫היא מדליקה מנורה מול האל ואומרת למשרת‬
‫שבנה חוזר היום מלונדון. ‬
‫קאט. ‬
‫מאנוהאר נאחז בכוחותיו האחרונים בשפת הצוק. ‬
‫הוא עלול לאבד אחיזה וליפול בכל רגע. ‬
‫ראג'אן רוצה להציל את חייו של חברו. ‬
‫הוא רוצה לרוץ לעברו. ‬
‫הג'יפ בוער. ‬
‫ראג'אן מנסה להתקדם. ‬
‫אבל כאשר האבנים מתחילות להידרדר מתחת לרגליו, ‬
‫הוא נסוג לאחור מרוב פחד. ‬
‫מאנוהאר צורח, "תציל אותי, ראג'אן!"‬
‫תלך לבקש כוס תה, מר וואליה. ‬
‫אין בעיה. ‬
‫מה קרה?‬
‫לא אהבת את הסיפור?‬
‫הסיפור טוב. ‬
‫אבל הדיכאון יהרוג אותי. ‬
‫הסיפור מספר על רגשות האשם של ראג'אן‬
‫ואיך שהגיבורה, ד"ר שאנטי, עוזרת לו להתמודד איתם. ‬
‫- מאנוהאר מטפל ב... - מאדאן קומאר כתב את הסיפור. ‬
‫נתחיל לצלם בעוד כמה ימים. ‬
‫לעזאזל, מאדאן קומאר!‬
‫היה משהו בסרט הראשון שלך. ‬
‫היה שם כאב, ‬
‫אבל הדמויות היו מלאות חיים. ‬
‫מלאות מרץ. ‬
‫אבל הסיפור הזה מלא בדמויות מדכאות. ‬
‫והשיר העצוב, בפסנתר, בתוך הבית... ‬
‫יש מצב ללהיט ענק. ‬
‫תודה. ‬
‫בשבילך, גברתי. ‬
‫תשתה. ‬
‫לא, תודה. ‬
‫בחייך. ‬
‫איש לא מסרב לכוס תה או לכוס יין‬
‫שמציעה סומיטרה קומארי. ‬
‫- מה קרה? - זה מריר... ‬
‫ו... חזק. ‬
‫וככה זה בדיוק בחיים. ‬
‫לכן צריך קצת מתיקות בסרטים. ‬
‫הרוסים עורכים מסיבה מפוארת. ‬
‫כל אנשי התעשייה הוזמנו. ‬
‫לא קיבלת את ההזמנה?‬
‫לא. ‬
‫אז תמצא דרך להיכנס. ‬
‫אתה מפיק עכשיו, לא סתם משקיע. ‬
‫המפיקים הוותיקים והמבוססים ישאירו אותך מאחור‬
‫אם לא תתחבר לאנשים החזקים החדשים במפלגה. ‬
‫הרוסים משקיעים כסף בתעשייה, ‬
‫אבל הם לא מצליחים למצוא כוכב קולנוע‬
‫שכדאי להשקיע בו. ‬
‫ג'יי. ‬
‫תלך לצפות בסרט. ‬
‫איזה סרט?‬
‫תפוס מונית וסע. ‬
‫תשב ביציע. ‬
‫סרטי רוי‬
‫"לך לצפות בסרט!"‬
‫לילה טוב, אדוני. ‬
‫חכי!‬
‫"תשב ביציע!"‬
‫"תפוס מונית וסע. "‬
‫כסף צומח על עצים, בן זונה!‬
‫אבא שלך הרשה לך אי פעם לנסוע במונית?‬
‫תרשה לבן שלך לנסוע במונית?‬
‫מנסה לשחק אותה עשיר. אתה טיפש, וואליה. ‬
‫איפה זה?‬
‫מצאתי את זה. ‬
‫- גרייסי! - כן, אדוני. ‬
‫תתקשרי לנער הכרזות ותגידי לו להגיע. ‬
‫בסדר, אדוני. ‬
‫ברית המועצות‬
‫נילופר‬
‫אני אעשה שני צעדים‬
‫כך גם את‬
‫אלה הצעדים היחידים שצריך... ‬
‫אני מבטיחה‬
‫אתה מבטיח‬
‫זאת ההתחייבות היחידה שצריך‬
‫לא משנה אם העולם איתנו או נגדנו‬
‫כל החיים לפנינו‬
‫חיי שייכים לך‬
‫חייך שייכים לי‬
‫כך נמשיך... ‬
‫- הלו? - מה קורה, אהובי?‬
‫ראיתי את התמונות שלך עם אסגאר במגזין. ‬
‫כמה זמן נצטרך להמשיך להסתיר את זה, בינוד?‬
‫אסגאר המסכן. ‬
‫אסגאר זוכה לעשות את הסרט שלו. ‬
‫הוא מרוצה מזה. ‬
‫שניפגש הלילה?‬
‫מי יודע אם יהיה מחר‬
‫הבה נעשה את זה היום... ‬
‫הבה נעצום עיניים תחת כיפת השמיים‬
‫ונגשים את משאלותינו... ‬
‫אני מתחנן‬
‫אתה מתחנן‬
‫בעת שהאל שלנו מקשיב לנו... ‬
‫בינוד. ‬
‫אני מרגישה שאני מתאהבת בך. ‬
‫גם אני. ‬
‫רטנה לא בבית היום. ‬
‫היא תחזור מאוחר. ‬
‫- נארן מבלה עם חברים. - באמת?‬
‫- כן. - אני באה. ‬
‫תלבשי את אותה שמלה שלבשת בפעם הקודמת. ‬
‫רטנה המסכנה. ‬
‫"פילמאינדיה", ספטמבר 1951 אולפני קאנה מציגים: "מאזדור"‬
‫כך נמשיך... ‬
‫רטנה!‬
‫קדימה!‬
‫תזדרזי!‬
‫- היי. שאגיד לה שלום? - זוזי!‬
‫שקט. ‬
‫השטח פנוי. ‬
‫נארן. ‬
‫מצטער. ‬
‫ממש הבהלת אותי. ‬
‫אני לוקח את המכונית. אל תספרי לאחי, בבקשה. ‬
‫בטח, ואל תספר לאיש שראית אותי כאן. ‬
‫אני נוסע למועדון. ‬
‫באמת? מי מופיע?‬
‫אני. ‬
‫אבל אל תספרי לו. ‬
‫לא אספר. ‬
‫חכי!‬
‫מה קרה?‬
‫קחי את זה. את רטובה לגמרי. ‬
‫אני בורחת. ‬
‫תפסיק להתרברב! זין על המפלגה שלך!‬
‫זה אירוע גדול, בנאדם. ‬
‫אין לי תסריט ל"מאזדור". ‬
‫אז תכתוב תסריט. ‬
‫אתה כותב... צ'יק-צ'ק. ‬
‫אני אעשה את "באיג'ו אווארה"‬
‫עם סומיטרה קומארי. ‬
‫תקשיב. ‬
‫הרוסים האלה תכננו את הכול. ‬
‫הם פותחים טריטוריות רבות במוסקבה ובמקומות אחרים. ‬
‫זה הסיכוי הכי טוב שלך להחזיר את ההלוואה‬
‫שלקחת ממחלקת הפליטים. ‬
‫לא אמכור את נשמתי בשביל להחזיר הלוואה. ‬
‫היי, בנאדם. תקשיב, חבר. ‬
‫תשמור את הדיאלוגים האלה לסרטים. ‬
‫תקשיב לי. ‬
‫דפקתי בדלת של הרוסים, והם פתחו חלון. ‬
‫רוסיה היא טריטוריה חדשה. ‬
‫לכוח של רוי ולכוכבות של מאדאן אין השפעה שם. ‬
‫הפתיחה של הדלת תלויה בך. ‬
‫אני אומר, ‬
‫תפרוץ אותה בבעיטה. ‬
‫תשבור אותה!‬
‫תיכנס פנימה!‬
‫אנחנו רוצים להשיק פסטיבל סרטים בינלאומי ברוסיה‬
‫כדי לפתוח את השווקים של אירופה ורוסיה לסרטים הודים. ‬
‫חברת "סרט סובייטי" רוצה לממן שלושה מהסרטים שלך. ‬
‫אתחיל עם "באיג'ו אווארה". ‬
‫אחר כך "מאזדור". ‬
‫באיזה סרט משחקת סומיטרה?‬
‫"באיג'ו אווארה. "‬
‫בהצלחה, בחור. ‬
‫- לחיים. - שלושה סרטים? אתה קולט?‬
‫- מצטער. - מה אתה עושה, בנאדם?‬
‫אמרת שכל המי ומי של העיר יהיו במסיבה. ‬
‫תביט בהם. ‬
‫ג'יי קאנה בדרכו להיות כוכב גדול. ‬
‫שאמשר וואליה הוא המשקיע שלו. ‬
‫ראית את "נהג מונית"?‬
‫לא. כמה הם הכניסו?‬
‫בין 250,000 ל-300,000 רופי ב-15 שבועות. ‬
‫בין 250,000 ל-300,000 רופי? ההכנסה?‬
‫- מי עושה איתם סרט? - אני. ‬
‫אני וג'יי קאנה מקבוצת התיאטרון קאנה‬
‫מצאנו זה את זה סוף סוף. ‬
‫ניצור זיקוקים יחד. ‬
‫- אני צודקת, מר ג'וטוואני? - לחיים. ‬
‫הגעת למסיבה סוף סוף. ‬
‫את יודעת שאני מקושר מאוד, גברת סומיטרה. ‬
‫מתי תשלח את הסצנות החדשות של "באיג'ו אווארה"?‬
‫הוא לא מסוגל לעבוד. ‬
‫הוא שבור לב. ‬
‫הוא צריך לכתוב את "דבדאס". ‬
‫האישה שהוא מאוהב בה תמיד נראית בחברת גבר אחר. ‬
‫- מצטער. - מי זו?‬
‫הנה היא. מה אתה עושה?‬
‫זאת רק הצגה. ‬
‫הרומן האמיתי מתנהל בין נילופר למאדאן קומאר. ‬
‫לעזאזל, מאדאן קומאר!‬
‫תסלחו לי. ‬
‫מאדאן קומאר. ‬
‫אדוני. ‬
‫החלטת לפרוש מהסרט שלי, ‬
‫אבל בחרת לקחת את הבחורה, ‬
‫אותה בחורה שאני מאוהב בה. ‬
‫ג'יי. ‬
‫אל תהיה אידיוט. ‬
‫יש כאן הרבה אנשים חשובים. ‬
‫- כן? - ג'יי?‬
‫- בוא. אתה שיכור. - היי. ‬
‫למה שלא תגידי למאדאן קומאר?‬
‫כדי לזכות בנסיכה נילופר, שניהם... ‬
‫אתה... כולם חייבים‬
‫- להוכיח את ערכם. - ג'יי. ‬
‫אבל איש מאיתנו לא ג'משד חאן. ‬
‫בוא נלך. ‬
‫היי, חבר!‬
‫אתה לא ג'משד חאן!‬
‫הוא היה היחיד שהצליח להכניס את נילופר למיטה מבלי להיות כוכב. ‬
‫מה זה?‬
‫עם מי הזונה הזו שוכבת?‬
‫איתך או איתך?‬
‫איתי. ‬
‫ביקשתי מאסגאר להעמיד פנים. ‬
‫מר רוי, אני מכבד מאוד את נילופר ואת רטנה. ‬
‫מכבד?‬
‫את אשתך?‬
‫את הפילגש שלך?‬
‫תצפה בסרט שיצרת ותראה איזו תדמית ציבורית יצרת. ‬
‫זה לא סיפור גדול שכוכב מנהל רומן עם השחקנית הראשית. ‬
‫העבודה נמשכת, ממשיכים לצלם סרטים. ‬
‫וגם חיי הנישואים נמשכים. ‬
‫על איזה כוכב אתה מדבר?‬
‫כוכב חדש?‬
‫או כוכב ותיק?‬
‫מ"סרטי רוי" או ממקום אחר?‬
‫למדת הרבה ב"סרטי רוי". ‬
‫הלוא כן, בינוד?‬
‫איך העיתונות גילתה על מה דיברתם?‬
‫האישה הארורה הזו עושה את זה לצורכי פרסום?‬
‫נילופר לא טיפוס כזה. ‬
‫התמונה הזאת יכולה לעזור לסרט. ‬
‫אילו "ראג'מאהל" היה סרט רומנטי, ‬
‫אפשר היה להצדיק את זה. ‬
‫בחור ובחורה נפגשים בחשאי מפני שהבחור נשוי והבחורה... ‬
‫זה הסיפור של "ראג'מאהל". ‬
‫לא, מר רוי. כבר סיימנו לצלם את "ראג'מאהל". ‬
‫הסלילים ננעלו. רק נותר להקליט כמה תפקידי דיבוב. ‬
‫- מאדאן, תגיד משהו. - תקשיב למר רוי, אסגאר. ‬
‫נצטרך לצלם כמה סצנות חדשות. אני אכתוב אותן בעצמי. ‬
‫למה אתה מוציא את הכעס שלך על הסרט?‬
‫כדי שהצופים לא יוציאו את הכעס שלהם על קופות הכרטיסים. ‬
‫החוצה. ‬
‫צא החוצה!‬
‫רטנה, שום דבר מזה לא נכון. ‬
‫בינוד. ‬
‫ביקשתי ממך להבטיח לי רק דבר אחד. ‬
‫שתשאיר את מאדאן קומאר מחוץ לבית שלנו. ‬
‫שלא תכניס אותו לחיינו הפרטיים. ‬
‫- אמרתי לעוה"ד לשלוח התראה... - אני לא יודעת איך בינוד שלי מדבר?‬
‫על מה הוא מדבר? איך הוא מדבר?‬
‫הכול כתוב במאמר. ‬
‫שיחות הטלפון בינך לבין האישה הזו. ‬
‫אפילו אסגאר שיתף איתך פעולה בהונאה הזאת. ‬
‫רטנה. לאסגאר אין... ‬
‫רטנה. רטנה!‬
‫תרגום כתוביות: גיא רקוביצקי‬
‫בקרת כתוביות: שקד הרטמן‬