INSPIRERET AF PERSONLIGE ESSAYS FRA NEW YORK TIMES-KLUMMEN MODERN LOVE
VISSE ELEMENTER ER FIKTIVE
Kana! Har du chokolader til os?
-Mine er håndlavede, ikke? -I to får ikke nogen af mig.
-Hvorfor ikke? -Slet ingen?
Ikke engang som en venlighed?
-Nej. -Kom nu. Bare én!
-Du har ingen at give dem til! -Jeg gav dem væk.
-Hvad? Til hvem? -Sig det.
-Velkommen. -Held og lykke.
Vi ses senere. Forresten så regner det med hjerter, når man skriver "Valentinsdag."
Hvor sødt!
Nu, hvor du nævner det,
så husker jeg pludselig, at det er Valentinsdag!
Jeg havde helt glemt det!
Valentinsdag.
Ingen hjerter til mig. Hvorfor?
Har Valentinsdag også opgivet mig?
Er 63 for gammelt?
Sådan. Det var det, du græd over. At Valentinsdag har glemt dig.
Jeg spøgte. Jeg vidste godt, at det var på grund af min telefon.
Nej, du spøgte ikke. Du var tydeligvis chokeret.
Du siger hele tiden, at du er færdig med kærlighed,
men inderst inde vil du stadig have romantik.
Du har været skilt i tre år nu, så det giver mening.
Romantik interesserer mig ikke. Ikke det fjerneste.
Det er derfor, jeg sagde, du skulle åbne den app, jeg sendte dig.
Åbn den.
-Jeg har allerede sagt nej. -Gør det nu.
-Åbn den. Kom så. -Fint. Jeg gør det.
-Den her? -Ja. Den.
Tryk på den. Sådan.
Og så?
Det er her, du introducerer dig selv.
Og...
...dette er de karaktertræk, du søger i en partner.
Du krydser dem af, du kan lide.
Hvis han også krydser dem af, er I et match.
Efter det er det op til dig, om du vil tage kontakt.
Hvad siger du?
Jeg ved ikke rigtigt.
Jeg plejer at tage kontakt til dem først.
Så skriver vi lidt sammen,
og hvis de virker interessante,
mødes vi til te.
Bruger du den rent faktisk?
Skulle du ikke rydde ud?
Hvad? Jo.
Vi får alle trang til at rydde ud, når vi bliver 60.
Man rydder ud, men minderne bliver.
Før eller siden forsvinder minderne også.
Ikke flere ting. Ikke flere minder.
Men vi har stadig meget liv tilbage.
-Ikke? -Jo.
Hvad er den gennemsnitlige, forventede levealder for japanske kvinder?
Det er 88, ikke?
Noget i den retning.
Det betyder, at vi må opfriske tingene.
Ikke?
Nye bekendtskaber.
Nye oplevelser. Nye minder.
Vi er for unge til at visne bort.
Altså...
Nå?
Ellers tak.
Hvordan min værste date, blev min bedste
Hallo?
Harajuku-station ser så anderledes ud!
Gør den?
Skal jeg ringe til dig, som vi aftalte?
Ja.
Du lyder nervøs. Er du det?
Selvfølgelig er jeg det!
Det er, fordi du bedrog mig.
Ja, det ved jeg.
Det hele er min skyld. Men Natsuko, det var dit valg, ved du nok.
Ja, frue. Det ved jeg.
Og bare fordi det er varmt, skal du ikke starte med at bestille øl.
Virkelig? Heller ikke selvom han bestiller en?
Jeg ved ikke, hvad jeg synes om en mand, der bestiller øl på den første date.
Natsuko, du kan være lidt stædig,
så vær forsigtig.
Ja. Jeg er der næsten, så glem ikke at ringe senere.
Det husker jeg. Farvel. Held og lykke!
Tror du, Natsuko klarer sig?
Det håber jeg.
NATSUKO, 63 KAN LIDE KUNST, BOR I TOKYO
Velkommen.
-Du må være frk. Kurata. -Ja.
Det er rart at møde dig. Jeg hedder Hayami.
Det er også rart at møde dig.
Jeg beklager forsinkelsen.
Tænk ikke på det. Jeg kom alt for tidligt.
-Sid ned. -Tak.
Goddag. Velkommen.
-Iskaffe, tak. -Iskaffe. Det kan I tro.
Det er en fornøjelse at møde dig.
I lige måde.
Har du travlt som kurator?
Ja, sådan da.
Jaså.
Du arbejder med indretning, ikke sandt?
Jeg er halvvejs pensioneret.
Arbejdede du også i dag?
Åh nej, dette? Det er ikke arbejde.
Jeg har bare lånt noget materiale fra biblioteket, som jeg manglede.
Undskyld mig. Beklager ventetiden. Her er din iskaffe.
Mange tak.
Velbekomme.
Det er endnu en varm dag.
Det må man sige.
-Har du også løbet i dag? -Ja.
-Din drink. -Tak.
Jeg tog kun en lille løbetur i dag.
Det er stadig imponerende. Hvor plejer du at løbe?
Rundt om Kejserpaladset.
Så du er den slags løber!
Jeg troede, vi var den samme slags, da jeg læste din profil.
Er du Kejserpalads-slagsen?
Det er tæt på mit kontor.
Jeg har ikke noget imod jord, så jeg løber overalt.
Jord, asfalt, hvad som helst. Jeg skifter selvfølgelig sko.
Hvilke sko bruger du?
Almindelige løbesko. Dem, butikken anbefalede.
Nogle ekspedienter aner ikke, hvad de laver,
så man kan skade sine fødder. Er du okay?
Ja, så langt så godt.
Send mig et billede senere. Så kan jeg måske hjælpe.
Det ser måske ikke sådan ud, men jeg har løbet maraton to gange.
Wow! Det er fantastisk.
Lad os løbe sammen.
-Sammen? -Ja. Jeg viser dig hvordan.
Tag den bare.
-Undskyld. Det er arbejdet. -Jeg forstår.
Kan du løbe langdistance?
Jeg løber lige ud på badeværelset.
Det er lige deromme.
Ja!
Hallo?
Hvordan går det?
Det er svært at sige.
Han er ikke en særling, vel?
Det tror jeg ikke. Endnu.
Men vi kan ikke rigtigt få brudt isen.
Hvorfor ikke?
Fordi jeg aldrig har gjort den slags før.
Jaså.
Det giver mening, siden du giftede dig med din universitetskæreste.
Hvad?
Det passer ikke.
Husker du?
Da du og din mand blev separeret første gang.
Hvad med det?
Det...
Vent lige.
Det?
Hvorfor minder du mig om det?
Beklager.
Du skal bare tale.
Tal, som om der strømmer kærlighed fra dine læber.
Du vrøvler lidt.
Det handler om indstilling.
Skal jeg ringe til dig igen?
Én gang til, okay?
Hvorfor skriver du ikke til hende?
Så skriver jeg til dig.
Farvel for nu. Du kan godt!
Okay.
Har du det sjovt, chef?
Du går næsten mere op i det end Natsuko.
Pigesnak er bare så sjovt!
Pigesnak? Hvad er det?
Hvad?
Siger folk ikke "pigesnak" længere?
-Det beklager jeg. -Det skal du ikke. Alt okay på arbejdet?
-Ja. -Det er godt.
Forresten så jeg den film, du anbefalede i din e-mail.
-Hvad synes du? -Jeg nød den.
-Sikke en skuespiller! -Song Kang-ho!
Ja! Præcis. Og fantastiske kunstværker.
Det må man sige.
Det er sandt. Du arbejder med design, så selvfølgelig er du draget af det.
Jeg er intet sammenlignet med dig.
Er din ekspertise samtidskunst?
Ja, men jeg arbejder med hvad som helst.
Jeg har lånt bøger om Da Vinci for at forberede vores næste udstilling.
Virkelig? Hvad handler det om?
-Vil du se? -Selvfølgelig.
Den er lidt tung.
-Værsgo. -Den er tung!
Er det sandt?
Jeg laver mad, men ikke noget særligt.
Jeg laver krydret curry for tiden. Har du hørt om det?
Det har været moderne i en evighed.
Jeg endte med at købe ti forskellige krydderier.
Jeg nyder at lave mad ved at prøve mig frem.
Det minder mere om et eksperiment.
Men mine venner kan godt lide det.
Kan du godt lige curry?
Jeg plejer at få det på restauranter.
Så vil jeg anbefale Grey i Sancha. Jeg synes, det er den bedste i Tokyo.
Jeg er venner med ejeren.
En fadøl, tak!
-Hvad? -Så gerne!
Fortsæt. Hvad med Sancha?
Sancha? Hvad?
Undskyld. Jeg kan ikke drikke alkohol.
Ja, det ved jeg. Det stod på din profil. Jeg drikker gerne alene.
Okay... Hvad var jeg ved at sige?
Curry, ikke? Nu husker jeg det.
Jeg synes, at al madlavning er eksperimenter, ikke kun curry.
At følge en opskrift er ikke mig.
For mig handler madlavning om originalitet.
Forskellige smage afhængig af humøret.
Laver du mad?
Ja, det gør jeg.
Du virker ikke som den type.
Skal vi tage en drink til?
Det lyder godt.
-Undskyld mig. Her er din øl. -Mange tak.
Er det okay, hvis jeg tager en øl?
Ja. Jeg tror også, jeg tager en.
Selvfølgelig.
Undskyld.
Hwang Jung-min er vidunderlig. Han kan varmt anbefales.
Han kan spille alt fra charmør til koldblodig gangster.
Et øjeblik.
Undskyld. Jeg lod mig rive med.
Nej, det er ikke det. Jeg vil bare skrive det ned.
Lige et øjeblik.
-Hwang Jung-myeon. -Nej, Hwang Jung-min.
Undskyld. Jung-min.
Ja.
Hvad hed filmen?
New World. Den skal man se.
Det er en film noir. Er det i orden?
Ja. Jeg plejede at se Hongkong-film noir konstant.
Godt. Så skal du også se Asura.
Jeg kan også anbefale Ode to My Father.
-Det er et menneskeligt drama. -Okay.
Selvfølgelig...
Futsal har sin charme.
Jeg vil ikke fornærme dig, men fodbold er bedst.
Det demonstrerer teknik og holdarbejde...
Du bør nok holde op med at sige "jeg", "mig", og "jeg synes".
Det er frastødende.
Hvad?
Lad os bare sige, at vi ikke klikker.
Hav et godt liv!
-Undskyld. Jeg skynder mig. -Det er i orden.
Her kommer den.
Ja!
Øl.
-Sådan! -Ja.
-Nå... -Ja?
Har du tid bagefter?
Ja. Jeg har ikke nogle særlige planer.
Hvis du har lyst, kender jeg en god spansk restaurant.
Skal vi ikke spise middag der?
Jo.
Fantastisk.
Men den har ikke åbent endnu.
Skal vi gå en tur i området?
Det lyder godt.
Jeg har ikke været i Harajuku i en evighed.
Jeg har heller ikke været her i tyve år.
-Jeg bærer den for dig. -Nej. Jeg kan godt bære den.
Den ser tung ud.
Jeg er vant til det.
Så lad os skiftes.
Du kan bære den her først.
Okay.
-Jeg tror ikke, det er den vej. -Det er den vej.
Nej, jeg tror, Penny Lane er længere nede.
Nej, jeg er sikker på, det er denne vej.
Hvis du insisterer, prøver vi din vej.
Kom.
Hvor sært! Jeg kunne have svoret, det var her.
Kan den være lukket?
Nej, jeg er sikker på, den er på den anden gade.
Følg efter mig.
Okay.
Se! Den er lige her.
Du havde ret!
Men jeg huskede ikke, at den lå så langt inde.
Indgangen ser også helt anderledes ud.
Det gør den.
Det må være her.
Alting ændrer sig.
Jeg har ikke været her i over 50 år.
Det er over 40 år for mit vedkommende.
Men den er her stadig.
Ja. Det glæder mig at se.
Også mig.
Så...
Har gaden altid set sådan ud?
Hukommelsen kan være drilsk.
Det betyder, at byen trives.
Det, synes jeg, er en god ting.
Enig.
Så kan vi blive enige om, at det ikke skyldes min alder.
Enig.
Jeg tror, det er min tur til at bære tasken.
Det er okay.
Vent!
Jeg synes bare, at man skal bære sine egne ting,
uanset om man er mand eller kvinde.
Det giver mening.
Skal vi så ikke bære den sammen?
Hvad?
Hvad er det?
Det var her ikke før, vel?
Nej.
Skal vi tage et kig?
Ja.
Jeg føler, at vi skiller os lidt ud.
Det gør vi.
Det har vi vel gjort i noget tid.
Må jeg kigge mig omkring?
Selvfølgelig.
-Goddag. -Velkommen.
-De ser lækre ud. -Kig endelig.
Kom bare ind.
-Undskyld mig. -Ja?
-Jeg tager den. -Den her?
-Ja. -Det bliver 800 yen.
Mange tak.
-Vil du bruge den nu? -Ja.
Mange tak.
Beklager, at du måtte købe den til mine bøger.
Det skal du ikke. Jeg ville alligevel have en til mine indkøb.
Endelig fandt jeg en god én.
-Her er dine byttepenge. -Tak.
Mange tak.
Her dufter godt.
Det er curry.
-Er det ikke ham? -Jo, det er ham.
Velkommen.
Skal vi?
Ja, hvorfor ikke?
Hvilken vil du have?
De to gjorde nok det samme som os.
Ja. Første date efter et match.
En skam, at han prøvede så hårdt.
Synes du? Prøvede han overhovedet?
Han mindede mig om min dystre fortid for 30 år siden.
Dystre fortid?
Jeg blev traumatiseret af en date engang.
Ti år inde i vores ægteskab blev min mand og jeg separeret.
I den periode var jeg på en date.
Jeg havde aldrig mødt ham før. Det var en katastrofe.
Jaså?
Han talte om sig selv konstant.
Ligesom fyren derovre. Måske mere endda.
Som om han skulle overgå mig.
Slet ikke. Som mand tror jeg bare, at han var desperat.
Kald det en ungdommelig overstadighed.
Hvordan skal jeg sige det...
Jeg tvivler på, han ville overgå dig.
Er det ikke værre, hvis han gjorde det ubevidst?
Hvad skete der med jer?
Efter daten inviterede han mig på en anden date.
Der ser du. Han prøvede så ihærdigt at få dig til at synes om ham.
Hvis det er tilfældet, så greb han det forkert an.
Problemet er det, der skete bagefter.
Han havde billetter til et skuespil, og han inviterede mig med.
Det var kompagniets sidste forestilling,
og det var et skuespil, jeg virkelig gerne ville se.
Men jeg kunne ikke få billetter,
så jeg havde opgivet at se det.
Jeg diskuterede med mig selv i to hele dage.
Og?
Jeg kunne ikke holde ud at se ham igen,
så jeg løj og sagde, at jeg havde fundet sammen med min mand igen,
og afviste ham.
Så du løj for ham?
Ja, jeg er en skrækkelig person.
Da jeg så, hvordan pigen ved siden af os, fortalte sin date, hvad hun følte,
blev jeg imponeret.
Så er der mig, der lyver for at slippe for det.
Det sjove er, at jeg faktisk fandt sammen med min mand kort efter.
Vi endte dog med at blive skilt.
Hvordan fandt du overhovedet ham den forfærdelige fyr?
Vi var pennevenner.
Som tiderne har skiftet.
Et filmmagasin havde pennevenne-annoncer. De var overalt dengang.
Jeg ville møde nogen, jeg havde noget til fælles med.
The Cinema Companion.
Ja! Lige præcis!
Hvordan vidste du det?
-Ja. -Nemlig.
The Cinema Companion. Det vækker minder.
Hans breve var vidunderlige.
Hans skrivestil var uprætentiøs, men krydret med unikke, litterære vendinger.
Hans håndskrift var også smuk.
Så jeg var overbevist om, at han var vidunderlig.
Men i virkeligheden blev han ved med at ville overgå mig.
Jeg var chokeret.
Jeg tænkte: "Skrev du virkelig de breve?"
Det gjorde jeg.
Jeg er den mand, du taler om.
Hvad?
Manden fra din rædselsdate.
Det er mig.
Hold op! Der fik du mig næsten!
Du er slet ikke som ham.
Vi mødtes i krydset foran banken.
Nyeste nummer af The Cinema Companion var vores signal.
Jeg inviterede dig til et skuespil af Yume no Yuminshas teatertrup.
Undskyld... Hvad?
Åh.
Jeg talte nok for meget,
hvis jeg husker ret.
Jeg var nok nervøs, fordi du var kurator.
Du skulle ikke tro, at jeg bare var en dum fyr.
Du var så smuk, så jeg fandt de tunge skyts frem.
Du skulle ikke hade mig.
Sjovt, hvordan det lige netop var det, der skete.
Det...
Det må du undskylde.
Du vil nok gerne afsted nu.
Nej, det var ikke det, jeg mente.
Jeg undskylder for at være så uhøflig og sige sådan nogle ting om dig.
Jeg sagde...
Ting som "forfærdelig" og "traumatisk".
Men det passede.
Men det er ikke noget, man siger foran selve personen.
Det er okay. Det vidste du ikke.
Desuden er jeg taknemmelig.
Efter du afviste mig, mødte jeg min nu afdøde kone.
Vi fandt også sammen igen
og blev velsignet med en datter.
Forresten
så sagde du i e-mailen, at du ville se en flamenco-forestilling, ikke?
Jo.
Det sagde du, fordi jeg spurgte dig.
Det er grunden til, at jeg begyndte at bruge dating-apps.
Det er Rocio Molina.
Hvordan har du fået så gode billetter?
Jeg gjorde alt for at få fat i dem.
Jeg skulle have været afsted med en veninde.
Men hun havde dobbeltbooket en udenlandsrejse.
Så...
Jeg begyndte at lede
efter en ny ven, der ville tage med mig.
Du mener...
Mig? Er du sikker?
Hvis det er okay med dig.
Det vil jeg gerne.
Det er her.
Faktisk så...
Det er også her, vi var for 30 år siden.
Virkelig?
Jeg kom også lige i tanke om det nu.
Skal vi tage et andet sted hen?
Nej, lad os spise her.
Jeg fik ikke mulighed for at nyde maden dengang.
Undskyld.
Det er helt i orden.
Lad os nyde det denne gang.
Ja.
Efter dig.
DEN BEDSTE DAG
Tekster af: Anders Søgaard
Kreativ supervisor Toni Spring