ЗА МОТИВАМИ КОЛОНКИ THE NEW YORK TIMES «СУЧАСНЕ КОХАННЯ»
ПРИСУТНІЙ ХУДОЖНІЙ ВИМИСЕЛ
Сучасне кохання: Токіо
МОЯ ДРУЖИНА ВПАЛА В СПЛЯЧКУ
Хороша Елізабет.
Тримай.
Яка в неї привітна мордочка.
Дякую.
Як її звуть?
Елізабет.
Елізо.
Ви на когось чекаєте?
Що?
Я теж тут чекала,
коли приходила з молодшою сестрою.
У ту клініку.
Телевізор у їхній приймальні грав так голосно.
Я не могла витримати.
Ясно.
Ви з дружиною? Чи дівчиною?
Чи…
Зараз є так багато варіантів.
Я супроводжую свою дружину.
Справді?
Певно, хвилюєтеся. Я розумію.
Я теж хвилювалася.
Увесь час, що я тут прочекала,
мене переповнювала тривога.
Пацієнти з психічними захворюваннями дуже страждають,
але і їхні близькі страждають не менше, правда?
Не хвилюйтеся.
Вона скоро одужає.
У моєї сестри туман ніби вмить розвіявся.
І вона вийшла з тунелю.
Вона почувається так добре, аж не віриться, що в неї була депресія.
Стій.
Це легше, ніж здається.
- Хочете спробувати? - Ні, дякую.
Я нізащо не зв'яжу ще 30.
Це для церковного ярмарку. Продаватимемо по 200 єн.
Боже правий. Я втомилася в'язати їх удома.
Тому сьогодні прийшла в парк.
Гляньте.
Який гарний день.
Ви зараз щасливі?
Що?
Алилуя.
Приходьте з дружиною в нашу церкву.
Вона тут неподалік.
Ми хочемо поділитися безцінними Господніми благословеннями
з усіма.
Щастя…
Ви питаєте мене, а самі щасливі?
Авжеж.
Бо Ісус завжди зі мною.
Мою сестру також урятувала
величезна любов Ісуса.
Щастя…
Пам'ятаю, як моя дружина теж ним переймалася.
Того дня…
Вона величезна. Господи.
Це ж біла ведмедиця.
Така велика!
Просто величезна!
Вона щаслива?
Цікаво, чи вона щаслива.
Вона мала б поважно ходити
зі своїми ведмежатами безкрайою білою арктичною тундрою.
Вона мала би ласувати тюленями. Це її улюблена їжа.
Чому вона тут?
Як можна безтурботно сміятися?
Чому ти так зненацька мене про це питаєш?
Тоді я подумав, що щось не так,
а потім цей її стан швидко прогресував.
БІЛЕ МІСО - ЧЕРВОНЕ МІСО
- Подивитеся на цей шрифт? - Звісно.
- Пересуньте оце вправо. - Так.
- А оце викиньте. - Добре.
Особисто мені здається, що так найкраще.
Думаю, ви маєте рацію.
Так.
Цікаво, чи так вийде. Дайте мені кілька хвилин.
Тільки не знову…
Що?
Яке місо ти береш до тушкованої скумбрії: біле чи червоне?
Тут стільки видів, не знаю, яке купити.
Не дзвони мені через такі дрібниці!
Нам не можна додому, доки ви не закінчите, пані Шіото.
Вибачте. Я майже закінчила.
Розумію, що ви радієте, бо вибрали ваш дизайн,
але що довше ви над ним працюєте,
то важче всім іншим.
Розумієте?
Вибачте.
Ви ж не новенька. Подумайте про нас.
Пора їсти.
Я вдома.
З поверненням.
Я взяв червоне місо.
Ти хотіла біле?
Мені байдуже.
Що з тобою, Май?
Я виснажена.
Вибач. Я сьогодні не їстиму.
Що мені робити?
Май?
Що мені робити?
Що таке?
Що мені робити?
Пора спати, бо вранці не встанеш.
- Що мені робити? - Із чим?
Я не знаю, що робити. Що мені робити?
Вибач.
- Май? - Вибач.
- Вибач… - Що з тобою, Май?
Вибач.
Це я в усьому винна.
У чому?
Білі ведмеді вимирають.
Це я в усьому винна.
Це моя вина.
Що пані Маеда лиха зі мною.
Що пан Ооґакі стає на бік пані Маеди.
Що в мертвому киті знайшли цілу купу пластикового сміття.
Що ліси вмирають від кислотних дощів.
Що в пана Сузукі смердять ноги!
І в забрудненні повітря вихлопними газами!
Це я в усьому винна!
ПСИХІАТРИЧНА КЛІНІКА НАМІКІ
Викликані роботою безсоння, дратівливість,
тривога, почуття вини
та брак мотивації.
Імовірно, у тебе депресія.
Добре, що ми знаємо причину.
Я певен, що ліки допоможуть.
Ти одужаєш.
Ні про що не хвилюйся.
Яке гарне.
Так. Думаю, Мікан пасуватиме.
Як тобі, Мікан? Подобається цей наряд?
«Не підбадьорюйте їх. Не силуйте їх ні до чого особливого».
«Відкладіть прийняття важливих рішень».
ДЕПРЕСІЯ
Я ж її підбадьорював!
Одну хвилинку.
Босе, до роботи.
Хвильку, будь ласка.
Що ти хочеш робити? Хочеш подивитися ще одну серію?
Чи підемо спати?
Прийми ліки перед сном.
Добре.
Тримай.
Вода.
Май, я приніс води.
У моїй голові
все статичне.
Чорно-біле, без кольорів.
Я не можу налаштуватися на жоден канал.
Май.
Я не можу допомогти китам і білим ведмедям,
але присягаюся, що помщуся пані Маеді.
Дуже шкода, адже врешті обрали ваш дизайн, пані Шіото.
Вибачте.
Бажаю добре відпочити.
НАПІЙ SUPER BLOOM «БІЛИЙ ВЕДМІДЬ» - ЛИМОННИЙ
Пані Шіото, відпочивайте.
А я візьмуся за справи.
Вибачте,
я допомагатиму, чим зможу, з дому.
Навряд у вас вийде.
Робота не така легка.
Вибачте.
Я вам заздрю. Я теж хочу відпочити.
Пані Маеда тобі щось сказала?
От стерво!
Добре.
Я їй помщуся, як і обіцяв тобі.
Перепрошую. Де пані Маеда?
Тут. Чим я можу допомогти?
Я Кенґо Шіота.
Дякую за допомогу моїй дружині.
Та нема за що.
Що?
ХІТОВИЙ ТОВАР «БІЛИЙ ВЕДМІДЬ» - ЛИМОННИЙ НАПІЙ
ЇЇ ДУМКИ ПРО ДИЗАЙН АРТ-ДИРЕКТОР: САТОМІ МАЕДА
Май, дай я тебе поцілую!
Будь ласка, Май, один поцілуночок.
Май, у тебе смердить голова.
Вибач. Май, вибач.
Що я маю робити?
Я дуже стараюся її зрозуміти.
Май завжди була стильна й гарна.
Зараз вона не перевдягається, не чистить зуби, не дозволяє себе торкатися.
І цілий день проводить у ліжку.
У неї смердить голова.
Вона схожа на морського лева.
Морського лева? Як мило.
Що це було?
- Виття морського лева. - Ясно.
Я вдома.
Я купив нам вечерю.
Май, прошу, поїж хоча б трохи.
Мені важко сісти.
Хоча я цілий день нічого не робила.
Вибач, що з мене жодної користі.
Я хочу просто зникнути.
Не кажи так.
Я рада, що я не християнка.
Що? Чому?
Бо в християнстві самогубство - страшний гріх.
А в буддизмі, навіть якщо я помру, можу потрапити в рай і реінкарнуватися.
Отже, навіть якщо зараз важко, реінкарнація можлива.
Реінкарнуватися не так просто.
Ніколи не знаєш, чи будеш людиною наступного разу.
Якщо в наступному житті я буду жучком,
просто прибий мене, Кенґо.
Я цього не робитиму.
Я за тобою доглядатиму. Щодня мінятиму тобі воду.
Я принесу твої ліки.
Таке відчуття, ніби на мені сидить сумоїст.
Велетенський сумоїст
весь час сидить у мене на грудях, і це нестерпно.
Звучить жахливо.
Я з останніх сил підіймаюся,
тоді він починає тиснути мені на плечі.
Певно, це важко.
Май, що мені зробити?
Як я можу тобі допомогти?
Кенґо Шіота із західного боку.
Велетенський сумоїст зі східного боку.
Увага…
Приготувалися, почали!
Боріться!
Я почуваюся безпорадним.
Я не можу здолати сумоїста, який сидить на Май.
Я не можу нічим зарадити, щоб вона одужала чи хоч усміхнулася.
Я нічим не можу їй допомогти.
«Я не можу те, я не можу се».
Що?
Поблажливе самозаспокоювання.
У тебе немає яєць.
Він зів'яв.
Хочеш, ми його викинемо?
Або поллємо, можливо, він відживе.
Май,
у тебе на голові таке кубло.
- Розлучімося. - Ні.
Я не хочу, щоб ти мене зненавидів.
Що б із тобою не було, я ніколи тебе не зненавиджу.
- Брехня. - Не брехня.
Ти думаєш, що я схожа на морського лева на пляжі.
Звідки ти знаєш?
Бо я теж так думаю.
Я тільки те й роблю, що сплю.
А коли іноді встаю, то лише вию.
Що це?
Морський лев?
Але я кохаю тебе, і коли ти схожа на морського лева.
Тоді спробую набрати 100 кг, щоб стати справжнім морським левом.
Тобі не можна сильно напружуватися.
Ти кажеш не напружуватися сильно, а я не знаю як.
Добре, тоді спробуй не напружуватися сильно.
Значить…
я все-таки маю старатися.
Я хочу зникнути.
Я вирішив більше не ухилятися, а бути поруч із тобою.
Будь ласка, тримайся за життя.
Хоч я схожа на морського лева?
Так. Хоч ти схожа на морського лева.
Як би не смерділа моя голова?
Так. Як би не смерділа твоя голова,
я тебе кохаю.
Ого, як смердить!
Жахливий сморід.
Зараз ти біла ведмедиця в сплячці.
Думай про себе так.
Що, як весна ніколи не настане?
Не хвилюйся. Весна завжди настає.
Через глобальне потепління пори року зникають.
Більше немає весни, літа, осені й зими.
Можливо, весна не настане через мене.
Це не твоя вина, Май.
Ні. Це вина людства, а отже, і моя.
І вибач, але білі ведмеді не впадають у сплячку.
Що? Справді?
Я цього не знав.
Це ножиці для собак, так?
Чому це не налазить?
Тут якийсь дефект?
Ні, я порадила спочатку приміряти.
Якого біса?
Перепрошую, пані. Даруйте.
Босе.
Якби ти хотів помститися якійсь сволоті, як би ти це зробив?
- Що? - Відповідай.
Якби я мстився…
Я Кенґо Шіота.
Дякую за допомогу моїй дружині.
Та нема за що.
Щось таке.
Яка дрібниця.
Було смачно.
Ти миєш посуд.
Чого це я?
Я приготувала вечерю.
Я сьогодні займався пранням.
Порозкладав випраний одяг і прибрав удома. Отже, я кажу, що посуд я не митиму.
Ти не можеш так казати.
Я сьогодні сама вигулювала Елізабет.
А я виніс сміття.
Тепер ти мене не чуєш?
Ясно. Помиймо посуд разом.
Ти мене ігноруєш?
Дякую за їжу.
Зрештою посуд помив я.
Але я був щасливий.
Ви знову розмовляєте.
Атож.
Яка дрібниця.
Дрібка щастя.
Я люблю дрібниці.
О ні. Я нічого не зв'язала.
Мені вже час іти.
Приходьте на церковний ярмарок, якщо хочете.
Добре.
Ходімо, Елізабет.
- Я вдома. - З поверненням.
Що ти робиш?
В'яжу светр для Елізабет.
Ясно.
Тобі посилка.
НАПІЙ SUPER BLOOM
Воно готове!
КОКТЕЙЛЬ «МОРСЬКИЙ ЛЕВ»
Чудово виглядає.
Хочеш випити?
Хочу.
- О ні. - Підгоряє.
Скуштуймо.
Гаряче!
Пече!
- Пече! - Пече!
Якого друга ми маємо в Ісусі
Щоб зносити всі наші гріхи та горе
Яка ж це честь нести
Усе в молитві Богу
О, який спокій ми часто втрачаємо
О, який даремний біль ми переживаємо
Усе тому, що ми не несемо
Усе в молитві Богу
Амінь
- Цей, будь ласка. - З вас 200 єн.
- Дуже дякуємо. - Дуже дякуємо.
Що це?
Підстаканник.
- Жахливий. - Нормальний.
Що? Ви обоє одягнені в один колір?
- Нарешті ти помітила! - Що?
Елізабет.
Ми пасуємо одне одному.
Бачу, ходімо.
Так.
До Май знову повернулися кольори.
Слухай!
Коли прийдемо додому, подивимося разом серіал?
Візьмемося за руки, як раніше.
- Нізащо. - Чому?
Ось.
Візьми мене за руку.
Переклад субтитрів: Галина Шрам
Творчий керівник Дмитро Восколович