‫רומנסות‬
‫עוד מעט נגיע. אתם תראו. זה כמו עיר.‬
‫טוב, לא. זה כמו עיירה קטנה עם הרבה ילדים.‬
‫ועוד מגיעים כל הזמן.‬
‫אנחנו מבלים נהדר ביחד וכולנו דואגים זה לזה.‬
‫נכון, לוסי?‬
‫אבל אל תחשבו שאנחנו לא נלמד.‬
‫צריך ללמוד מתמטיקה, ספרדית...‬
‫אתם תתגעגעו לקירות בהתחלה, אבל זה עדיף על כלום.‬
‫קורנליה, את שקטה מאוד, נכון?‬
‫אהבת את הספר? יש לי עוד הרבה.‬
‫ובספרייה נותנים לנו חדשים בכל חודש.‬
‫לפעמים אנחנו מכינים שוקו חם אצלי. ויש גם ממתקים.‬
‫אתם אוהבים שוקו?‬
‫לאן אתם הולכים?‬
‫אתם תראו. יש הרבה ילדים.‬
‫קדימה, כולם החוצה.‬
‫בואו נלך.‬
‫קדימה.‬
‫לוסי, אל תיתני לקטנים יותר שדעתם תוסח.‬
‫אנחנו צריכים לתת להם בגדים נקיים.‬
‫את נשארת שם?‬
‫בחייך, אל תהיי עקשנית.‬
‫לא אכפת לי אם תבואי או לא.‬
‫אבל את תרצי לאכול, נכון?‬
‫איפה למדת ספרדית?‬
‫אני יודע שעברת זמנים קשים. אני יודע.‬
‫אבל כולנו חברים כאן.‬
‫ויש הרבה ילדים שרוצים לשחק איתך.‬
‫אם את לא רוצה לשחק ומעדיפה לקרוא, זה גם בסדר.‬
‫אל תפחדי. תצאי כשתהיי מוכנה.‬
‫בואי נלך.‬
‫בואי, זה הבית שלך. תראי, את יכולה לקבל אוכל שם...‬
‫היי!‬
‫זה שלך?‬
‫גם אני אוהבת לקרוא.‬
‫מה שמך?‬
‫קורנליה.‬
‫אני טבאתה.‬
‫הגעת עכשיו, נכון?‬
‫אם תצטרכי כל דבר שהוא, זה הבית שלי.‬
‫וזו המכונית שלי.‬
‫בואי.‬
‫נפצעת?‬
‫להתראות, קורנליה.‬
‫זו הייתה תאונה. ראית.‬
‫נכון? ראית את זה, זו הייתה תאונה.‬
‫אני לא יודע מה קרה.‬
‫צריך ללכת לתחנה.‬
‫אנחנו לא יכולים. רוסריו אומרת שכולם הולכים לשם.‬
‫כולם. הם באים לתפוס אותנו. הם יהרגו אותנו.‬
‫אז מה נעשה, תאו?‬
‫נישאר כאן ונצפה בגשם?‬
‫אני לא יודע, אבל לא נוכל ללכת לתחנה.‬
‫זה מטורף.‬
‫האנשים שרדפו אחרי חורדן רודפים עכשיו גם אחרינו.‬
‫תשכח מהם. שום דבר לא יקרה.‬
‫בעוד שעה נלך למעבדה לזיהוי פלילי בגרנדה.‬
‫נמלא את הטפסים ובזה זה יסתיים.‬
‫טוב, תקשיב. אתה תישאר בבית. אני אטפל בזה.‬
‫שנינו צריכים להישאר בבית ולהחזיר את הזמן לאחור, כאילו זה מעולם לא קרה.‬
‫- נכון. אבל זה קרה, תאו. - אבל זו הייתה תאונה מזוינת.‬
‫ראית. זו הייתה תאונה.‬
‫לא ראיתי כלום.‬
‫מה זאת אומרת? בטוח ראית.‬
‫אתה בטח... אני לא יודע מה קרה. כשהוצאתי את הנשק שלי...‬
‫האצבעות שלי היו נוקשות ואני לא יודע מה קרה.‬
‫האקדח פשוט ירה. אני נשבע שאני לא יודע מה קרה.‬
‫מה לגבי כרמן?‬
‫אני חושב רק עליה.‬
‫אולי תספר לי מה קורה?‬
‫- מה קורה לגבי מה? - לגביה, תאו.‬
‫אל תשאל אותי את זה שוב.‬
‫כרמן!‬
‫עצור!‬
‫מה המצב, כוכב?‬
‫אני רואה שהסתגלת היטב,‬
‫למרות שאת עדיין לא רוצה לדבר.‬
‫את לא רוצה לדבר איתי?‬
‫כן. הבאתי לך משהו.‬
‫לכאן! לשם!‬
‫לכאן!‬
‫זה טוב יותר. יש לך חיוך יפה.‬
‫מה שחשוב הוא שאת בסדר.‬
‫הנה. כדי שנוכל להיות חברים טובים.‬
‫"ערפדים בוולפורגיס".‬
‫לא הייתי קורא נלהב, אבל הייתי תלמיד טוב.‬
‫היה לי זיכרון טוב.‬
‫מוצא חן בעינייך?‬
‫את הילדה הכי חכמה בכל המחנה.‬
‫אתן לך להמשיך במטלות שלך.‬
‫יום אחד תספרי לי איפה למדת לקרוא ספרדית כל כך טוב.‬
‫בסדר? ביי, כוכב.‬
‫כריסטופר הקדוש, יש לך את זה. כריסטופר הקדוש של האהבה.‬
‫כריסטופר הקדוש, אתה יודע. כריסטופר הקדוש, אני מצטער.‬
‫כריסטופר הקדוש, אתה של כולם. כריסטופר הקדוש, אני יודע.‬
‫קורנליה, את לא מדברת בכלל?‬
‫אולי ירצו לשמוע אותך. בספרדית.‬
‫עם המבטא הזה שלך.‬
‫לעזאזל.‬
‫- מה קורה? - לא הרבה.‬
‫- מה יש לך? - אלו הבנות.‬
‫איפה אנחנו?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫קורנליה, את תראי שהכול בסדר.‬
‫זה רק ההלם מכך שראית דם. נכון, לוסי?‬
‫מה שחשוב עכשיו הוא להגיע למחנה, כדי שתוכלי לנוח ולישון טוב.‬
‫שינה ארוכה.‬
‫יש לי כמה סוכריות גומי שיעזרו לך לישון ולא לחשוב.‬
‫לעזאזל, והבחור הזה לא יחמוק מעונש, אני אומר לך.‬
‫את מתנהגת יפה מאוד, קורנליה.‬
‫הם מעריכים אותך מאוד.‬
‫בכל אופן.‬
‫זה נגמר.‬
‫אפשר לשבת כאן?‬
‫איתך?‬
‫או כאן.‬
‫או אולי כאן.‬
‫לא. טוב יותר...‬
‫כאן.‬
‫את אוהבת את מה שאת קוראת?‬
‫גם אני מכירה סיפור.‬
‫- סיפור? - טוב...‬
‫זה לא בדיוק סיפור.‬
‫אבל אולי תאהבי אותו.‬
‫שם, ממש שם...‬
‫יש עץ.‬
‫בלתי נראה.‬
‫אבל הוא ממש שם.‬
‫עץ זקן וחכם מאוד.‬
‫עם גזע זקן מאוד, כמו...‬
‫כמו העץ שעליו אנחנו יושבות.‬
‫זה עץ שיכול לטייל.‬
‫העץ מטייל?‬
‫כן. זה עץ שזז.‬
‫זה עץ מקודש.‬
‫אבל הוא לא יכול לדבר, אם כי יש לו שמות רבים.‬
‫כי יש לו ענפים רבים.‬
‫המחנה הזה והאנשים האלה הם רק ענף קטן אחד.‬
‫יש לו עוד רבים.‬
‫אנשים רבים, יצורים רבים.‬
‫יצורים שקשה לראות.‬
‫ויש לו גם שורשים.‬
‫שורשים עמוקים מאוד, של דברים ישנים מאוד.‬
‫וגזע ענק.‬
‫גזע שנראה כמו ענק רוקד.‬
‫העץ הזה נפלא.‬
‫יום אחד, כמה גברים הגיעו ממנסרה‬
‫כדי לכרות אותו, ולקחת את העץ לעצמם.‬
‫גברים הם אנוכיים מאוד.‬
‫אבל קבוצה של אנשים החליטה להתארגן כדי להגן על העץ,‬
‫והם למדו להזיז אותו.‬
‫להזיז אותו כפי שהוא זז.‬
‫אבל הגברים מהמנסרה...‬
‫לא ויתרו.‬
‫הם המשיכו לחפש, ולחפש...‬
‫ולחפש.‬
‫במציאות, הנה הוא.‬
‫ממש כאן.‬
‫אהבתי את הסיפור.‬
‫אני שמחה.‬
‫את יכולה לבוא לכאן מתי שאת רוצה,‬
‫ולשבת ולהביט בעץ.‬
‫אבל אסור לך לספר לאף אחד.‬
‫זה סוד.‬
‫למה את אף פעם לא אוכלת? שמתי לב לזה.‬
‫את תמיד משאירה את האוכל שלך. את לא אוהבת לאכול?‬
‫אני לא אוהבת את זה, לא.‬
‫אני מעדיפה לתת אותו לכלבים.‬
‫הכלבים שכחו איך לצוד.‬
‫אם לא אאכיל אותם, מי יאכיל אותם?‬
‫אני יכולה להאכיל את הכלבים?‬
‫בטח שאת יכולה, אבל...‬
‫את צריכה לשמור קצת לעצמך.‬
‫את צריכה להיות חזקה מאוד.‬
‫- לא. כרמן, לא, בבקשה. - תני לי לעבור.‬
‫אל תעשי עוד צרות. את לא רואה את הבלגן?‬
‫אלה בני ובעלי. תפתחי את זה.‬
‫כרמן...‬
‫תני לי לעבור.‬
‫לא, כרמן. לא, בבקשה!‬
‫- לא, בבקשה, כרמן. - מה עשית? תעזבי אותי!‬
‫אתה רוצה להרוג אותי? זה מה שאתה רוצה?‬
‫- תפסיקי! - אתה רוצה להרוג אותי?‬
‫החוצה!‬
‫תעזוב אותי!‬
‫אני רוצה לראות את הילד שלי, בבקשה!‬
‫אני רוצה לראות את הילד שלי!‬
‫- תן לי לראות אותו. - אני לא יכול.‬
‫אני לא יכול.‬
‫בבקשה.‬
‫אנחנו נוסעים למשרד הפתולוג בגרנדה עם חוסואה. ניקח את חורדן.‬
‫אני רוצה לראות אותו, בבקשה.‬
‫- אני מבין, אבל אני לא יכול. - רק לרגע.‬
‫אני מצטער, כרמן.‬
‫אלוהים!‬
‫כרמן, תספרי לי על הילדה.‬
‫מי היא הייתה?‬
‫- ראית אותה? - לא יודעת.‬
‫- ראית אותה או לא? - לא יודעת. תפסיק לשאול אותי.‬
‫אני רוצה לראות אותו.‬
‫המקום הזה הוא חורבה.‬
‫זו הייתה תאונה. אני הייתי שם.‬
‫אל תאמיני לתאודורו. תאמיני לי.‬
‫תאודורו...‬
‫ידעת?‬
‫ידעת שתאודורו ניסה לשכב עם אחותו? ידעת?‬
‫מה שלומך?‬
‫תאודורו מעולם לא היה בריא בנפשו.‬
‫מה שלום כרמן?‬
‫מה אתה עושה?‬
‫תעזוב אותי!‬
‫מה קרה ביניכם?‬
‫הוא לא אמר מילה.‬
‫אתה חכם מאוד.‬
‫תעזוב אותי!‬
‫תעזוב, לעזאזל!‬
‫- למה לא סיפרת לי? - למה לא סיפרתי לך מה?‬
‫למה לא סיפרת לי?‬
‫תעזוב אותי!‬
‫אתה יודע מה קרה.‬
‫למה לא סיפרת לי שהוא הבן שלך?‬
‫את רוצה לחיות?‬
‫זה בסדר. בואי הנה.‬
‫בואי הנה.‬
‫אני חולמת?‬
‫לא.‬
‫אל תדאגי.‬
‫לא אפגע בך.‬
‫את רוצה לחיות?‬
‫בואי הנה.‬
‫תשתי.‬
‫תרגום כתוביות: זיוית אוריין‬
‫בקרת כתוביות רינת זוהר-מנחם‬