BALADA CORNELIEI
Aproape am ajuns. Veți vedea. E ca un oraș.
Nu. E mai degrabă ca un sătuc cu mulți copii.
Și mereu vin tot mai mulți.
Ne simțim bine împreună și avem grijă unii de alții.
Nu-i așa, Luci?
Dar să nu credeți că nu facem școală.
Trebuie să studiați matematică, spaniolă...
La început vă vor lipsi pereții, dar e mai bine decât nimic.
Cornelia, ce tăcută ești!
Îți place cartea? Mai am.
Și de la bibliotecă ne dau altele noi în fiecare lună.
Uneori facem la mine ciocolată caldă. Și avem și dulciuri.
Vă place ciocolata?
Unde vă duceți?
Veți vedea. Sunt mulți copii.
Haideți, toată lumea afară!
Haideți!
Să mergem!
Luci, nu-i lăsa pe cei mici să fie distrați!
Trebuie să le dăm haine curate.
Tu rămâi aici?
Haide, nu fi încăpățânată!
Nu-mi pasă dacă vii sau nu.
Dar vei vrea să mănânci, nu?
Unde ai învățat spaniolă?
Știu că ai trecut prin multe. Știu.
Dar aici suntem toți prieteni.
Și sunt mulți copii care vor să se joace cu tine.
E în regulă și dacă preferi să citești în loc să te joci.
Nu-ți fie teamă! Ieși când ești pregătită.
Haide!
Haide, asta e casa ta. Poți lua de mâncare de acolo...
Hei!
E a ta?
Și mie-mi place să citesc.
Cum te numești?
Cornelia.
Eu sunt Tábata.
Tocmai ce-ai sosit, nu?
Dacă ai nevoie de ceva, asta e casa mea.
Și asta e mașina mea.
Hai.
Te-ai rănit?
La revedere, Cornelia!
A fost un accident. Ai văzut.
Nu? Ai văzut, a fost un accident.
Nu știu ce s-a întâmplat.
Trebuie să mergem la secție.
Nu putem. Rosario zice că merg toți acolo.
Toți. Vin după noi. Ne vor omorî.
Și ce facem, Teo?
Stăm aici și ne uităm la ploaie?
Nu știu, dar nu putem merge la secție.
E o nebunie.
Aceiași oameni care-l căutau pe Jordán acum ne caută pe noi.
Uită de ei! Nu se va întâmpla nimic.
Într-o oră mergem la legistul din Granada.
Facem actele și asta e tot.
Bine, uite. Tu rămâi acasă. Mă ocup eu.
Ar trebui să mergem amândoi acasă și să derulăm, ca și cum nu s-a întâmplat.
- Da. Dar s-a întâmplat, Teo. - Dar a fost un accident nenorocit.
Ai văzut. A fost un accident.
Nu am văzut nimic.
Ce vrei să spui? Trebuie să fi văzut ceva.
Trebuie... Nu știu ce s-a întâmplat. Când am scos arma...
Aveam degetele blocate și nu știu ce s-a întâmplat.
Arma s-a descărcat pur și simplu. Jur că nu știu ce s-a întâmplat.
Și Carmen?
Doar la ea mă gândesc.
De ce nu-mi spui ce se întâmplă?
- Cu ce anume? - Cu ea, Teo.
Să nu mă mai întrebi asta!
Carmen!
Oprește!
Ce este, scumpete?
Văd că te-ai adaptat bine,
chiar dacă încă nu vrei să vorbești.
Nu vrei să vorbești cu mine?
Da. Ți-am adus ceva.
Aici! Acolo!
Aici!
E mai bine. Ai un zâmbet frumos.
Contează doar să fii bine.
Poftim! Ca să putem fi prieteni buni.
„Vampiri de Walpurgis”.
Nu am citit prea mult, dar eram un elev bun.
Aveam o memorie bună.
Îți place?
Ești cea mai deșteaptă fată din tabără.
Te las cu treburile tale.
Într-o zi să-mi spui unde ai învățat să citești în spaniolă așa de bine.
Bine? Pa, scumpete!
Sfinte Hristofor, tu ai puterea. Sfinte Hristofor al iubirii.
Sfinte Hristofor, tu știi. Sfinte Hristofor, îmi pare rău.
Sfinte Hristofor, ești al tuturor. Sfinte Hristofor, știu.
Cornelia, nu vorbești niciodată?
Ar vrea să te audă. În spaniolă.
Cu accentul ăla al tău.
La naiba!
- Ce mai faci? - Nimic nou.
- Ce ai adus? - Ele sunt fetele.
Unde suntem?
Nu știu.
Cornelia, vei vedea că totul este bine.
E doar șocul de a vedea sânge. Nu-i așa, Luci?
Acum contează să ajungem în tabără, ca să vă odihniți și să dormiți.
Să dormiți mult.
Am niște jeleuri care vă vor ajuta să dormiți și să nu vă gândiți.
La naiba, tipul ăla nu va scăpa cu asta, vă zic.
Te comporți foarte bine, Cornelia.
Toată lumea te laudă.
E în regulă.
S-a terminat.
Pot să stau aici?
Cu tine?
Sau aici.
Sau poate aici.
Nu. Chiar mai bine...
Aici.
Îți place ce citești?
Și eu știu o poveste.
- O poveste? - Păi...
Nu e chiar o poveste.
Dar s-ar putea să-ți placă.
Chiar acolo, uite acolo...
E un copac.
Nu-l poți vedea.
Dar e chiar acolo.
Un copac foarte bătrân și înțelept.
Cu un trunchi foarte bătrân, ca...
Ca al copacului pe care stăm noi.
Este un copac care poate călători.
Arborele călătorește?
Da. Este un copac care se mișcă.
Este un copac sacru.
Dar nu poate vorbi, deși are multe nume.
Pentru că are multe ramuri.
Acești oameni și tabăra asta sunt doar o mică ramură.
Are mult mai multe.
Mulți oameni, multe creaturi.
Creaturi greu de văzut.
Are și rădăcini.
Rădăcini foarte adânci, cu lucruri foarte vechi.
Și un trunchi imens.
Un trunchi care arată ca un gigant care dansează.
Acest copac este minunat.
Într-o zi, au venit niște bărbați de la o fabrică de cherestea
ca să-l taie și să-l păstreze pentru ei.
Bărbații sunt foarte egoiști.
Dar un grup de oameni a decis să se adune să protejeze copacul,
și au învățat să-l mute.
Să-l mute așa cum se muta copacul.
Dar bărbații de la fabrică...
nu au renunțat.
Au continuat să caute, și să caute...
Și să caute...
În realitate, uite-l acolo!
Chiar aici.
Mi-a plăcut povestea.
Mă bucur.
Poți veni aici ori de câte ori vrei,
și stai și să privești copacul.
Dar nu poți spune nimănui.
E un secret.
De ce nu mănânci niciodată? Am observat că nu mănânci.
Mereu îți lași mâncarea. Nu-ți place să mănânci?
Nu, nu-mi place.
Prefer s-o dau la câini.
Câinii nu mai știu să vâneze.
Dacă nu-i hrănesc eu, atunci, cine?
Eu pot hrăni câinii?
Sunt sigură că poți, dar...
să-ți păstrezi și pentru tine.
Trebuie să fii foarte puternică.
- Nu, Carmen. Te rog, nu. - Lasă-mă să trec!
Nu mai crea probleme! Nu vezi ce haos e?
Sunt soțul și fiul meu. Deschide!
Carmen...
Lasă-mă să trec!
Nu, Carmen. Nu, te rog!
- Nu, te rog, Carmen. - Ce ai făcut? Lasă-mă în pace!
Vrei să mă omori? Asta vrei?
- Încetează! - Vrei să mă omori?
Afară!
Dă-mi drumul!
Vreau să-mi văd copilul, te rog!
Vreau să-mi văd copilul!
- Lasă-mă să-l văd! - Nu pot, Carmen.
Nu pot.
Te rog.
Pe Josué îl ducem la legistul din Granada. Îl luăm și pe Jordán.
Vreau să-l văd, te rog.
- Înțeleg, dar nu se poate. - Măcar o clipă.
Îmi pare rău, Carmen.
Dumnezeule!
Carmen, trebuie să-mi spui despre fata asta.
Cine era?
- Ai văzut-o? - Nu știu.
- Ai văzut-o sau nu? - Nu știu. Nu mă mai întreba!
Vreau să-l văd.
Locul ăsta e o mizerie.
A fost un accident. Am fost acolo.
Crede-mă pe mine dacă nu pe Teodoro.
Teodoro...
Știai că...
Știai că Teodoro a încercat să se cupleze cu soră-sa? Știai?
Cum ești?
Teodoro n-a fost niciodată sănătos la cap.
Ce face Carmen?
Ce dracu' faci?
Dă-mi drumul!
Ce s-a întâmplat între voi doi?
Nu a spus niciun cuvânt.
Ești foarte deștept.
Dă-mi drumul!
Dă-mi dracului drumul!
- De ce nu mi-ai zis? - Ce nu ți-am zis?
De ce nu mi-ai spus?
Dă-mi drumul!
Știi bine ce s-a întâmplat.
De ce nu mi-ai spus că era fiul tău?
Vrei să trăiești?
E în regulă. Vino aici!
Vino aici!
Visez?
Nu.
Nu-ți face griji!
Nu te voi răni.
Vrei să trăiești?
Vino aici.
Bea!
Traducere și adaptare: Maria-Andreea Popescu
Redactor Ligia Ramona Curt