Vi är nästan framme. Ni ska få se. Det är som en stad.
Nej, det är som en liten stad med många barn.
Och flera kommer hela tiden.
Vi har det kul tillsammans och tar hand om varandra.
Eller hur, Luci?
Men tro inte att ni slipper plugga.
Ni ska studera matte, spanska...
Ni kommer att sakna väggar i början, men det är bättre än ingenting.
Cornelia, du är väldigt tyst.
Gillade du boken? Jag har fler.
Och det kommer nya till biblioteket varje månad.
Ibland gör vi varm choklad hemma hos mig. Med sötsaker.
Gillar ni choklad?
Vart ska ni?
Du ska få se. Det finns många barn.
Kom igen, ut med er.
Kom igen.
Luci, vi får inte glömma de små.
Vi måste ge dem rena kläder.
Ska du stanna här inne?
Kom igen, var inte envis.
Du får göra som du vill.
Men du vill väl ha mat?
Var lärde du dig spanska?
Jag vet att du har haft det tufft.
Men vi är alla vänner här.
Och det finns många barn som vill leka med dig.
Men om du inte vill leka utan fortsätta läsa går det också bra.
Var inte rädd. Kom när du är redo.
Kom.
Det här är ditt hem. Titta, du kan få mat där...
Hallå!
Är det din?
Jag gillar att läsa.
Vad heter du?
Cornelia.
Jag heter Tábata.
Du kom precis, eller hur?
Om du behöver nåt, så bor jag där.
Och det är min bil.
Kom.
Har du skadat dig?
Hejdå, Cornelia.
Det var en olyckshändelse.
Eller hur? Du såg att det var en olyckshändelse.
Jag vet inte riktigt.
Vi åker till stationen.
Det kan vi inte. Rosario säger att alla ska dit.
Allihop. De är efter oss. De dödar oss.
Så vad gör vi, Teo?
Stannar och tittar på regnet?
Vet inte, men inte till stationen.
Detta är galet.
Samma människor som var ute efter Jordán vill åt oss också.
Glöm dem. Ingenting kommer att hända.
Vi åker till rättsläkaren i Granada.
Vi gör pappersarbetet och det är allt.
Lyssna. Du stannar hemma. Jag tar hand om detta.
Vi borde båda stanna hemma och låtsas som om inget har hänt.
-Ja. Men det hände, Teo. -Men det var en jävla olyckshändelse.
Du såg att det var en olyckshändelse.
Jag såg ingenting.
Vad menar du? Du måste ha sett.
Du måste... Jag vet inte vad som hände. Jag drog vapen...
Mina fingrar var stela. Jag vet inte vad som hände.
Pistolen avfyrades. Jag svär att jag vet inte vad som hände.
Och Carmen?
Hon är allt för mig.
Varför säger du inte vad som pågår?
-Vad som pågår med vad? -Med henne, Teo.
Fråga mig inte det igen.
Carmen!
Stanna!
Vad händer, raring?
Du verkar ha anpassat dig,
även om du fortfarande inte vill prata.
Vill du inte prata?
Ja. Jag har tagit med nåt till dig.
Här! Där!
Här!
Så där ja. Du har ett vackert leende.
Bara du mår bra.
Här. Så att vi kan vara goda vänner.
"Vampyrer på valborg".
Jag har aldrig varit mycket av en läsare, men jag var duktig i skolan.
Jag hade bra minne.
Gillar du den?
Du är den smartaste tjejen i lägret.
Jag ska låta dig fortsätta med dina sysslor.
En dag får du berätta för mig var du lärde dig läsa spanska.
Okej? Hejdå, raring.
Sankt Kristoffer, du kan. Kärlekens sankt Kristoffer.
Sankt Kristoffer, du vet. Sankt Kristoffer, förlåt.
Sankt Kristoffer, du tillhör alla. Sankt Kristoffer, jag vet.
Cornelia, pratar du aldrig?
De vill höra dig prata. På spanska.
Med din accent.
Fan.
-Vad händer? -Inte mycket.
-Vad har du? -Det här är tjejerna.
Var är vi?
Jag vet inte.
Cornelia, allt blir bra, ska du se.
Det är bara chocken över att se blod. Inte sant, Luci?
Nu ska vi bara ta oss till lägret så du får vila och sova.
En god natts sömn.
Jag har några vingummin som hjälper dig att sova och inte tänka.
Och den där killen kommer inte undan, ska du veta.
Du sköter dig bra, Cornelia.
Det pratas gott om dig.
Ja, ja.
Det är över.
Får jag sitta här?
Med dig?
Eller här.
Eller kanske här.
Nej. Ännu bättre...
Här.
Gillar du det du läser?
Jag kan en historia.
-En historia? -Tja...
Det är inte precis en historia.
Men du gillar den nog.
Där borta, precis där...
Där står ett träd.
Man ser det inte.
Men det är där.
Ett mycket gammalt, vist träd.
Med en mycket gammal stam som...
Som trädet vi sitter på.
Det är ett träd som kan resa.
Reser trädet?
Ja. Det är ett träd som rör sig.
Det är ett heligt träd.
Men det kan inte tala, även om det har många namn.
För det har många grenar.
Det här lägret och dess folk är bara en liten gren.
Det har fler.
Många människor, många varelser.
Varelser som är svåra att se.
Det har rötter också.
Mycket djupa och väldigt gamla rötter.
Och en enorm stam.
En stam som ser ut som en dansande jätte.
Det trädet är underbart.
En dag kom några män från ett sågverk
för att hugga ner det och behålla trädet för sig själva.
Män är väldigt själviska.
Men en grupp människor samlades för att skydda trädet,
och de lärde sig att flytta det.
Flytta det medan trädet rörde sig.
Men sågverksmännen
gav inte upp.
De fortsatte att leta och leta...
Och leta.
Men i verkligheten står det här.
Precis här.
Jag gillade historien.
Det var roligt.
Du kan komma hit när du vill,
sitta och titta på trädet.
Men berätta inte för nån.
Det är hemligt.
Varför äter du aldrig? Jag märkte det.
Du lämnar alltid maten. Gillar du inte att äta?
Nej, jag gillar det inte.
Jag matar hellre hundarna.
Hundar har glömt hur man jagar.
Om jag inte matar dem, vem gör det då?
Får jag mata hundarna?
Det får du säkert, men...
Du borde spara lite till dig själv.
Du måste vara väldigt stark.
-Nej. Carmen, låt bli, snälla. -Släpp förbi mig.
Ställ inte till det. Ser du inte vilken röra det är?
Det är min son och man. Öppna.
Carmen...
Släpp förbi mig.
Nej, Carmen. Nej, snälla!
-Nej, Carmen. -Vad har du gjort? Låt mig vara!
Vill du döda mig? Är det vad du vill?
-Sluta! -Vill du döda mig?
Ut!
Släpp mig!
Jag vill se mitt barn!
-Låt mig se honom. -Nej, Carmen.
Jag kan inte.
Snälla.
Vi åker till rättsläkaren i Granada med Josué. Vi tar med Jordán.
Jag vill se honom, snälla.
-Jag förstår, men nej. -Bara ett ögonblick.
Tyvärr, Carmen.
Herregud!
Du måste berätta om flickan.
Vem var hon?
-Såg du henne? -Vet inte.
-Såg du henne eller inte? -Jag vet inte. Sluta fråga.
Jag vill träffa honom.
Det här är ett skithål.
Det var en olyckshändelse. Jag var där.
Tror du inte Teodoro, tro på mig.
Teodoro...
Visste du?
Visste du att Teodoro stötte på sin egen syster? Gjorde du?
Hur mår du?
Teodoro var aldrig klar i bollen.
Hur mår Carmen?
Vad fan gör du?
Släpp mig!
Vad hände mellan er två?
Han har inte sagt ett ord.
Du är så smart.
Släpp mig!
Släpp mig, för fan!
-Varför berättade du inte för mig? -Vadå?
Varför sa du inget?
Släpp mig!
Du vet vad som hände.
Varför sa du inte att han är din son?
Vill du leva?
Det är okej. Kom här.
Kom här.
Drömmer jag?
Nej.
Oroa dig inte.
Jag tänker inte skada dig.
Vill du leva?
Kom.
Drick.
Undertexter: Lena Marie Larsson
Kreativ ledare Jeni Orimalade