Viděli jste:
Zemřeli ve jménu důležitějšího boje.
Nyní jsi na řadě ty.
Potřebuji, abyste Andžina odvedl do bezpečí své rybářské vesnice Adžiró.
Mistr Išido byl vaším náhlým odjezdem zaskočen.
Vyřiďte mistrovi, že já své sliby plním.
Černý koráb nás z Ósaky vyveze.
Ale vy tu musíte zůstat.
Na tohle vám seru.
Andžine!
Pozor!
On to dokázal!
Chci, aby vycvičil zámořský oddíl
za použití zbraní ze své lodi.
Tímto ho jmenuji…
hatamotem.
Což je nesmírná čest.
Přidá se ke mně?
Mistr si s vámi chce dát závod ke břehu. Nenechte ho vyhrát.
To mistr nenávidí.
To bych se neodvážil.
Mistře Omi! Zpráva z Ósaky!
Poslouchejte!
Mistr Jabušige k nám zavítá s hostem,
vládcem oblasti Kantó, Jošim Toranagou!
Zahajte přípravy!
NA MOTIVY ROMÁNU JAMESE CLAVELLA
ŠÓGUN
KAPITOLA ČTVRTÁ: OSMERO HRADEB
Snažně vás prosím, zprostěte mě této úlohy.
Mistr Toranaga opatřil Andžina titulem,
- jenž mu přišel patřičný. - To je směšné!
A jakožto hatamoto potřebuje Andžin choť.
Tím pádem vás prosím, abyste mi umožnila tento klan opustit a stát se jeptiškou.
Takový krok nepřipadá v úvahu.
Čím jsem si to zasloužila? Copak nestačí, že trpím smrtí vlastního dítěte?
A teď mám ještě sloužit barbarovi?
Odpusťte mi má krutá slova.
Vím, že jste utrpěla těžkou ztrátu.
Buntaró zemřel se ctí.
Ujmu se jeho přání
a budu nadále sloužit našemu mistrovi.
Já mistru Toranagovi věřím.
Žádá od vás pouze rok.
Přislíbila šest měsíců.
V Adžiru bude vše nachystané.
Synovec si dá záležet i s tím posledním detailem.
Dobrá tedy.
Není čas zahálet.
Naše jednotky musí být připraveny,
než Rada najde náhradu za mého otce.
Náhradu?
Snad jsem vám to neopomněl sdělit.
Hiromacu ode mě dostal rozkaz.
Po našem úprku z Ósaky měl Radě neprodleně předat mou rezignaci.
Vy jste odstoupil z Rady pěti starších?
Neměl jsem na vybranou.
Tím jste si podepsal ortel smrti!
Zahodil jste svůj odkaz. S vašimi vazaly a spojenci je amen!
Počkat. S celým Izu je amen.
Omluvte má nemístná slova. Tímto máte mé požehnání ke spáchání seppuku.
Děkuji vám.
Dokud však nebude vydán příkaz,
má hlava zůstane tam, kde je.
Mistře, blížíme se k Adžiru!
Čí je to armáda?
Jabušige-samova.
Přislíbili věrnost Toranaga-samovi.
Budeme doufat.
Měla jsem koupit kvalitnější saké.
Očekával jsem váš návrat, strýčku.
Opět ten barbar?
Z barbara je nyní hatamoto.
Zaopatřete mu domov.
Bude s ním pobývat i jeho choť a paní Toda.
S tím, jak má Rada svázané ruce,
je na tvou hlavu vypsána vysoká odměna.
Cílevědomý spojenec není spojenec.
Jsme poctěni, paní Mariko.
Andžin-samo, toto je Omi-sama. Vládce této vesnice.
My už se známe.
Omlouvám se.
A rovnou si naser, ty ufňukanej přizdisráči.
Mistře!
Vaši muži jsou vaším příjezdem nesmírně potěšeni!
Poslouchejte.
Jabušige-sama!
Mistře, budu polichocen, když si mé vojsko prověříte.
Samuraji Izu,
je mi ctí, že mohu být svědkem
celého zástupu mužů svého přítele a spojence Kašigiho Jabušigeho.
Nad Japonskem se stahují temná mračna.
Je třeba je ochránit před všemi zrádci.
Nechť každého, kdo pošpiní taikóův odkaz…
potká nelítostný trest bohů!
A těm, již bojují ve jménu věrnosti…
se já, Joši Toranaga,
pokorně klaním!
Toranaga-sama!
Strýčku.
Na váš příjezd se připravovala celá vesnice.
Otec odjíždí za povinnostmi.
Než se vrátí, musíme zajistit výcvik střeleckého oddílu.
Nakonec jsem ještě mohla ušetřit.
Ti muži, co byli v té díře…
Neviděli jste je?
Jsou v bezpečí?
Muradži?
Vítejte, Andžin-samo.
Moji muži.
Rád bych se s nimi shledal.
Kde jsou?
Pokud vím, tak byli přesunuti na jiné místo.
Do bezpečí.
Promiňte, ale já vám…
Poslyšte, co kdybyste mi pomohl? Tady s tím.
Co to děláš?
Myslím, že chce navštívit svou loď.
Co zas? Pusť mě!
Ta loď není vaším majetkem. Nikdo na ni nesmí!
Obávám se, že bez povolení máte vstup zakázán.
Na vlastní loď?
- Pokud něco potřebujete… - To teda jo.
Svoje pistole a muže. Neustále se po nich vyptávám.
Vaši muži byli odvedeni do bezpečí Toranaga-samova města Edo.
Pokud jde o zbraně, bude-li to nezbytné, pošleme pro ně.
Podívejte se, Mariko. Na něčem jsme se s mistrem domluvili.
Ta loď i její posádka patří mně.
Jste na omylu.
Loď s posádkou již patří Toranaga-samovi.
A využije je dle vlastního uvážení.
Děkuji vám za objasnění.
Andžin-samo, toto je Uedžiró. Váš zahradník.
Promiňte, ale Uedžiró není nositelem titulu sama.
Není ho hoden.
Váš dům je připraven k prohlídce. Následujte mne.
Můj dům?
Vše tu již stihlo přichystat vaše služebnictvo.
Moje služebnictvo?
Je tu vaše vlastní ložnice a pokoj Fudži-samy.
A pokoj pro hosty, jenž připadá mně.
Neuvítal byste po tak dlouhé cestě čaj?
Proč mi tohle svěřili?
Jakožto hatamoto na to máte nárok.
Tak počkat. Na jak dlouho mě sem chcete nastěhovat?
Dle Nagakado-samy potrvá výcvik nejméně půl roku.
Promiňte. Řekla jste půl roku?
K výcviku mužů jste se zavázal.
Přesně tak. Výměnou za svou loď s posádkou.
Mějte trpělivosti, Andžin-samo.
Jakožto hatamotovi vám byl přidělen dům, štědrá mzda ve výši 240 koku ročně…
Ty své kukačky si nechte.
A Fudži-sama jako společnice.
Jistě je moc milá, ale já ženu nechci.
Nestojím o to s ní ulehnout. Ani na ni ani pod ni.
V každém případě bude mít na starost váš dům, služebníky a rozpočet domácnosti.
Odmítnutím byste mistra hrubě urazil.
A také urazím.
Tohle vše odmítám.
S Toranagou jsme se domluvili jasně.
Pardon, s Toranaga-samou. A on se najednou vypaří.
A ze mě je zase podělaný vězeň.
Jen s lepším příbytkem.
Půl roku.
Půl roku…
Že ani neochutnal tohle saké…
Proradný Toranaga…
V Ósace jste mu zachránil život, a on vám teď plive do tváře.
Takže, Omi…
Už jsi vyčmuchal tu zdejší krysu, která donáší Toranagovi?
Zatím bohužel ne.
Co jsi tady celou dobu dělal?
Voníš si to svoje kosode?
Je to ještě chlapec.
Na to, aby vedl tuto vesnici, je příliš mladý.
Bohové se mi vysmívají!
Išido si teď musí myslet, že jsem ho zradil.
Vypadám, jako bych byl oddaný tomu bláznovství.
Vycvičit oddíl s barbarem, který si hraje na hatamota.
Co mám ksakru dělat?
Ten střelecký oddíl…
spadá pod vaše velení.
Dovolím si zmínit,
že v tuto chvíli jsou ty zbraně a děla vaše.
Dokud se mistr Toranaga nevrátí, patří výhradně vám.
Stále může dojít na to, že Rada svého pátého člena najde.
A mistr Toranaga bude obviněn z velezrady.
A co pak?
Pak by vám do rukou padly zbraně a děla,
které byste mistru Išidovi mohl nabídnout jako dar.
Vážně tu se mnou nemusíte být.
Běžte pryč.
Nechce mi dát pokoj.
Všude mě následuje.
Společnice nemá ve zvyku spát, když její muž bdí.
Máte tu hloupé zvyky.
Po mechu byste chodit neměl.
Je to velmi neuctivé.
Chci jen říct,
že Fudži-sama je hodna lepšího jednání.
Je neteří mého zesnulého manžela. Vzdělaná a urozená.
A já jí to ze srdce přeju.
A před pár dny byl popraven její manžel a syn.
Její manžel urazil Išido-samu,
a aby předešel krveprolití, vyžádal si oběť.
Neměla by tedy truchlit?
Než aby tu běhala za ztroskotaným Angličanem?
Za zesnulé nejbližší truchlíme tím, že pokračujeme v jejich boji.
To jsou žvásty.
Dítě za nic nebojuje.
Otec dítěte sloužil Toranaga-samovi.
A v roli vaší společnice může i Fudži-sama.
Dává jí to účel.
Člověk by to na ní nepoznal.
Pozůstalá matka…
tedy vdova.
Slyšel jste o Osmeru hradeb?
Již od útlého mládí jsme vedeni k tomu, abychom si ho v sobě budovali.
Neprostupnou zeď, za niž se v případě potřeby můžeme schovat.
Musíme se naučit naslouchat, aniž bychom poslouchali.
Příkladem budiž naslouchání padajícímu kvítí či rostoucím skalám.
Pokud doopravdy nasloucháte, vaše přítomnost se vytratí.
Nenechte se ošálit naší slušností, našimi poklonami či naší spletí rituálů.
Za tím vším se může skrývat naše vzdálené útočiště.
V samotě a bezpečí.
Řekněte mu, ať táhne!
Omi-sama trvá na tom, že nosit zbraň máte zakázáno.
Nesmysl. Vaši lidé bez meče neudělají krok.
Zbraně jsou prý jiný případ. Musíte je vydat.
Ne! Rozumíš? Už nejsem jeho vězeň!
U nás máme ve zvyku hosty prosit.
Zadržte!
Žádnou zbraň nepotřebujete! Jako hatamoto jste chráněn.
Pořád jsem z hlavy nevytěsnil vzpomínku na naše seznámení.
Dej mi ty zbraně!
Ne!
Ne.
Mariko-samo. Řekněte Andžinovi, aby své zbraně svěřil mně.
Předejte zbraně Fudži-samě.
Vaše choť je bude bránit vlastním životem.
- Já se o ně rád postarám… - Andžin-samo!
Svěřte mi je, prosím.
Řekněte tomu přibržděnýmu hovnožroutovi, že můžeme jít.
Andžin se při vší úctě omlouvá za nedorozumění.
Ty zbraně.
Běžte, prosím.
To se vám povedlo.
Vážně.
Jabušige-sama říká, že základní dovednosti jako nabíjení mušket se muži učit nemusí.
Zbraně tu od Portugalců máme již 50 let.
Jsme s nimi dobře obeznámeni.
Jak jinak.
Začneme u taktik.
Cizích strategií, které jsou mým nepřátelům cizí.
Zajímají ho taktiky, které by naše nepřátele mohly překvapit.
Jistě.
Taktiky.
Tak zněla dohoda.
Mistr Toranaga ho jmenoval svým vlastním hatamotem.
Uvidíme, zda je toho titulu hoden.
Tak se tedy pustíme do taktik.
Začneme tím, že vám popíšu slavnou bitvu.
Říkáme jí velké obležení Malty…
Mluví o obléhání… Malty.
- Prý šlo o slavnou bitvu. - Na 60 000 Turků, výkvět Osmanské říše,
napadlo 600 křesťanských rytířů s pár tisíci maltských přívrženců
v jejich rozsáhlé pevnosti St. Elmo.
Rytíři odolali šestiměsíčnímu obléhání a přinutili nepřítele k potupnému ústupu.
Učí nás, že tím zachránili celé Středomoří
- a byli jmenováni… - Promiňte. Říkal jste „učí“?
Ano.
Kdy se ta bitva odehrála?
No… před nějakými 40 lety.
Takže jste v té bitvě nebojoval?
V tu dobu jste ještě ani nebyl na světě.
Na co se ho ptáte?
Promiňte. Jen jsem potřebovala něco objasnit.
Zkuste začít znovu.
Tentokrát však popište bitvu, v níž jste sám bojoval.
Už několikrát jsem před mistrem zmiňoval, že jsem lodivod.
A na moři pěchota obvykle neválčí.
Co se děje?
Mariko-samo,
sdělte mu, že dle mého názoru nemá smysl srovnávat pěchotní taktiku
s ladně vedeným anglickým námořnictvem.
Namísto taktiky
nás chce učit anglickému námořnímu válečnictví.
Ten hrad v Ósace je nedobytný. S meči, ale i s mušketami by to trvalo měsíce.
Když však pár kilometrů od něj zakotvíte moji dělostřeleckou loď,
vaše armáda hradní zdi prolomí
bez jediného škrábnutí od nepřátelského šípu.
Pokusím se to předvést.
Zvednout!
A kupředu!
Jak se řekne „zpět“?
- „Zpět“. - „U-ši-ro“.
Jak chce ten cíl trefit dělem?
Mohl byste klepnout do toho klínu?
Tohle je bláznovství.
Takhle přesná děla nejsou.
Tohle už Portugalci dávno zkoušeli.
Nabijte dělo.
Naládujte ho prachem. Ustupte od kol.
A palte!
Ustupte od kol a palte!
Dobrá práce.
Zdá se, že jeho děla jsou schopnější.
A naládovat.
Naládovat!
Řekněte mužům, ať donutí nepřítele k ústupu.
Načrtněte si vektory.
Na to je ještě brzo.
Skvělá práce.
spáleno na uhel
To je nádhera.
Muži se učí poměrně rychle.
Ano. Toranaga-sama bude potěšen.
Mohl bych mu pomoct i jinak.
Kdyby můj Erasmus vedl celou flotilu, nabralo by to nový rozměr.
Se svými muži bych vybudoval námořnictvo.
Promiňte, Andžin-samo, ale myslete na to, že jste přísahal Toranaga-samovi,
nikoliv rozkazům, jež vás sem přivedly.
Jakým rozkazům?
Vaše zločiny spáchané na Portugalcích.
Četla jsem vaše vlastní slova.
Ujišťuji vás, že náš mistr se proti vašim nepřátelům nikdy neobrátí.
A já vám připomenu, že váš mistr i naše královna čirou náhodou vedou válku
proti společnému nepříteli.
- V Ósace se ho snažili zabít katolíci. - Kteří jdou po vás.
Bojí se, co mu dokážu nabídnout.
Moderní námořnictvo. Válečné lodě by pro něj byly přínosem.
Nemáte nejmenší tušení, co by pro mistra bylo přínosem.
Obávám se, že oba musíme sloužit svým pánům.
Kriste!
Co to sakra bylo?
Slabounké zemětřesení.
Slabounké co?
Během své návštěvy jich jistě zažijete víc.
Mimo ně tu máme ještě vlny tsunami a požáry, jež vypukají ve městech.
Proto je naše domy stejně snadné vybudovat jako zničit.
Protože smrt tu číhá ve vzduchu, v moři i v půdě.
A kdykoli si pro nás může přijít.
Než se začnete vměšovat do naší politiky, berte na vědomí,
že žijeme a umíráme.
To jediné je v našich rukách.
Slabounké zemětřesení.
Miluji tě, Kiku…
Už zase ta děla…
Od chvíle, kdy se tu vynořil ten barbar,
slyším samé špatné zprávy.
Kurtizána Kiku s přízviskem Noční pěvkyně…
dohlíží na blahobyt své vesnice.
Jak působivé.
Přestaň mě škádlit.
Když je tu tvůj strýček, je celá vesnice na špičkách.
Strýček je náš mistr.
Leckdy je těžké s ním vyjít,
nicméně blahobyt naší vesnice je čistě v jeho rukách.
Kéž bys ji tak měl na starost ty.
A pak… zatlačit.
Zatlačit.
Číslo čtyři.
Čtyři.
Přineste řetězovou kouli.
Řetězovou kouli.
Zatlačit.
Tak. To je ono.
Děkuju vám. Tak.
Řetězová střela rozšiřuje rádius napáchané škody
a zároveň zvyšuje její intenzitu.
Však uvidíte sami.
A…
To je ono.
A ustoupit.
A můžeme pálit.
Ze západu se blíží Išidovi muži!
Překročili hranici!
Tlupu vede Nebara Džozen!
Co se děje?
Připravujete se tu na válku?
Pochopte, prosím,
že jsem té noci o Toranagově plánovaném útěku neměl zdání.
Jste předvolán.
Vracíte se do Ósaky.
Obnovíte před Radou svůj slib věrnosti
a přijmete následky svých činů.
Celé je to nedorozumění.
Takže odmítáte?
Když mě zabijete, Išido přijde o důležitého spojence.
Takže jste rozhodnut.
Vyřídím mistru Išidovi, že jste se prohlásil za jeho nepřítele.
Copak to nechápete? Blíží se válka.
To chcete Išida připravit o jedinou šanci na vítězství?
Podívejte.
Vidíte ta barbarova děla?
Žádná jiná se jim nemohou rovnat.
Křesťanům se z nich scvrknou kulky.
Známe se celé roky.
Zůstaňte tu přes noc. Zítra nás čeká další trénink.
Když vás neohromím, sám svou hlavu Išidovi doručím.
Platí?
Dobrá.
Nachystejte pokoje pro Džozena a jeho muže.
- Zítra je čeká přehlídka dělostřelectva. - Za jakým účelem?
Chci mu předvést, čeho jsou naše zbraně schopny.
Poté se vrátí do Ósaky, kde se zbytek mistrů bude třást hrůzou
před drtivou palebnou silou vašeho otce.
Už se na tu hrůzu těším.
Byl jsem předvolán do Ósaky.
Slíbit věrnost Radě.
Což odmítnete.
Samozřejmě, mistře Nagakado.
Uráží mě už jen to podezření, že bych vašeho otce zradil.
Jsem ochoten za něj položit život.
Nechce se mi věřit, že za něj pokládám život.
- Když se tam vydáte, rozpářou vám břicho. - Nemám na vybranou.
Kdo by si byl pomyslel, že skončím takhle.
Možná bych měl řešení.
Takže regenti v Ósace na Jabušigeho vyvíjejí nátlak?
Nedostaví-li se, prohlásí jej za uprchlíka,
ale pokud se do Ósaky vrátí, bude mu jistě nakázáno spáchat seppuku.
Prosím. Jezte.
Copak to tam máte?
To vás neosloví.
Jak to myslíte? Dejte mi ochutnat.
Andžin chce okusit mé nattó.
Zdá se, že je neústupný.
Mariko-samo, mohla byste Fudži mým jménem něco sdělit?
Chci se omluvit za své počáteční chování, když mě sem přivedli.
Andžin by se rád omluvil za své špatné chování.
Dle všeho si takto předáváte dary. Omluvte, prosím, ten neohrabaný obal.
Poděkujte jí za výjimečné služby tomuto domu.
Chci, aby dar přijala jako projev mého vděku.
Lepší zbraň si lodivod ani nemůže přát. Vězte, že ji obrečím.
Ale pokud mi má sloužit, zaslouží si to nejlepší.
Chce vám věnovat tuto zbraň.
Co s takovou zbraní budu dělat?
Naučím vás s ní zacházet. Bude to nejobávanější dáma celé Japonie.
Chce, abyste ho v budoucnu chránila.
To raději budu hledat jehlu v kupce sena.
Snaží se projevit vstřícnost.
Urazil jsem ji?
Patřily mému zesnulému otci.
Řekněte mu, prosím,
že muži, jenž nevlastní žádný meč, choť dělat nemohu.
Fudži-sama si přeje, abyste se ujal jejích rodinných mečů.
Jsou symbolem chrabrosti zesnulého otce.
To nemohu přijmout.
Moc vás prosím. Vezměte si je.
Fudži-sama po právu zdůrazňuje, že s titulem hatamota
je nemyslitelné, abyste netřímal žádný meč.
- Musíte je přijmout. - Prosím.
Děkuji vám. „Gozirimasuru“.
Říká se „gozarimasuru“.
Jednou už se snad trefím.
Jen připomínám, že není vaší povinností tento pokrm ochutnat.
Připomíná mi to sýr.
Dosti smradlavý…
a možná i zkažený sýr.
Ale musím říct, že mi moc chutná.
Je nešťastné, že Džozen spatřil naše děla.
Obávám se, že o naší taktice poví Išidovi.
Sráči namyšlení!
Nepošleme zprávu vašemu otci?
S dotazem, jak by postupoval?
Všichni si myslí, že jsem marný.
Minowarův rozmazlený a slabošský spratek.
Je potřeba, aby se našeho jména někdo zastal.
I kdyby…
Rozpoutávat válku bez otcova svolení není rozumné.
Už zníte jako on.
„Nikdy nečiň první krok. Vyčkej, až se nepřítel dopustí chyby.“
Kráčíme po velmi tenkém ledu.
Kéž by to váš otec pochopil.
Ještě se nestalo, že by dal na slova druhých.
Což pro nás znamená,
že zítra musíme vyzradit svou taktiku nepříteli.
Omi.
Žádnou zprávu otci neposílejte.
Já na vše dohlédnu.
Nádhera.
- Do háje. - Promiňte.
Fudži-sama říkala, že jste se šel projít.
Ano, to šel.
Jsem ráda, že jste otázku koupání přehodnotil.
Nechcete se posadit?
Chci vám poděkovat za váš dar pro Fudži-samu.
Má pro ni obrovský význam.
Tak jako pro mě ten její.
Zároveň vám chci říct, že o mém poslání v Adžiru máte mylnou představu.
S církví nemá co do činění.
Pokračujte.
Nevíte, z jaké pocházím rodiny.
V Japonsku je však věhlasná.
Před mnoha lety…
mě nespravedlnost připravila o všechno.
Dlouhou dobu jsem nebyla schopna rozřešit, co se stalo.
Toranaga-sama mi však nabídl cestu.
Co tím máte na mysli?
Řekla jste mi,
že zdejší domy je stejně snadné… vybudovat jako zničit.
Pokud byl tedy nějaký dům 50krát stržen a opět vztyčen,
nepoznám, že stojí na troskách.
Vidím pouze dům.
A teď vidím silnou ženu.
Která mi nemusí nic vysvětlovat.
Jak že se jmenovalo?
To vaše rodné město.
Londýn.
Město jako Ósaka?
No…
Město ano, ale Ósace se rovnat nemůže.
Je přelidněné a špinavé.
Ale nabízí toho hodně.
Co byste tam v takovouto noc podnikl?
Kdybyste tam se mnou z Japonie vycestovala vy,
- vzal bych vás za naší královnou. - A přijala by nás?
O tom není pochyb.
Obešli bychom spolu Richmondský palác. A protrpěli staromódní večeři.
A abych to odčinil, vzal bych nás na představení.
Máte tu představení?
Ano. Těší se velké oblibě.
- Jakkoli jsou převážně smutná a tragická. - Tragédie se hrají i u nás.
Nešťastné lásky, prokletí králové.
A co pak?
Pak bychom se šli projít.
Ano.
Šli bychom se sanpo suru podél Temže.
Širokánské řeky.
Protéká městem a v noci nabízí nádhernou podívanou.
Člověk je schopen se v ní ztratit.
Zapomenout na strasti, minulost…
a všechna úskalí života,
jež ho poznamenala.
V tu chvíli se vytratí.
A rázem jste svobodný.
Ano.
Věřím tomu.
Dobrou noc, Andžin-samo.
Dnes nám krásně prší.
Déšť.
Dobré ráno.
Zdá se, že jste dobře naladěn.
Není divu.
Po tak příjemně strávené noci.
Takže jste kurtizánu uvítal. To ráda slyším.
Obě jsme usoudily, že ji oceníte.
Tomu nerozumím. Přeci jste…
Byl to velice uvážený dar.
To už si osvojil meče?
Tomu říkám špatné znamení.
Cíle pro dnešní přehlídku
dal dohromady sám mistr Nagakado.
Jak úchvatné!
Třeba se nakonec uchytíte u divadla, Nagakado.
V rámci tohoto cvičení budou děla na cíle pálit přes pláň
a zneškodní je s dokonalou přesností.
Nagakado.
Můžete zahájit přehlídku.
Všichni ustupte!
Ustupte!
- Co se to děje? - Netuším.
Nebaro Džozene!
Vaše přítomnost je za hranou. Urazil jste jméno mého otce.
Požaduji odčinění!
Co to děláte?
Schovejte ten meč!
Džozen je dvorní posel regentů!
Kdo tohle ksakru nařídil?
Já.
Syn Jošiho Toranagy… Joši Nagakado!
Tohle je neodpustitelná provokace!
Dozví se o tom váš otec!
Budiž.
Koneckonců to byl můj úmysl.
- Copak ho nikdo nezastaví? - Nezasahujte.
Takhle samurajové nebojují!
Jste barbaři!
Jeden jako druhý…
Džozene!
Vypukla válka.
Překlad titulků: Vít Jakeš