Din episoadele anterioare…
Au murit fiindcă erau meniți unei lupte mai mărețe.
E rândul tău.
Pentru siguranța lui, vreau ca pilotul să fie dus la Ajiro, satul tău de pescari.
Seniorul Ishido a fost derutat de plecarea ta bruscă.
Amintește-i seniorului tău că mă țin de cuvânt.
Corabia Neagră ne va scoate din Osaka. Dar tu trebuie să rămâi.
La dracu'!
Anjin!
Atenție!
A reușit!
Vreau să instruiască un regiment cu tactici străine,
folosind armele de pe corabia lui.
Îl declar hatamoto.
E o onoare foarte mare.
- Se întrece cu mine? - Vrea să vă întreceți până la țărm.
- Nu-l lăsa să câștige. Detestă asta. - Nici n-aș îndrăzni.
Omi-san! Un mesaj de la Osaka!
Atenție! Seniorul Yabushige vine în sat cu un oaspete,
seniorul de Kantō, Yoshii Toranaga!
Faceți pregătiri!
BAZAT PE ROMANUL LUI JAMES CLAVELL
SHOGUN
CAPITOLUL PATRU GARDUL DE OPT ORI ÎMPREJMUITOR
Te rog, ia pedeapsa asta de pe capul meu.
Seniorul Toranaga i-a dat pilotului
- …titlul care a simțit că i se cuvine. - E ridicol!
Fiind hatamoto, pilotul are nevoie de o consoartă.
Atunci te conjur,
lasă-mă să părăsesc clanul și să mă fac călugăriță.
- Nu faci asta! - Ce am făcut ca să merit așa ceva?
Nu ajunge că trăiesc după moartea copilului meu?
Acum trebuie să servesc un barbar?
E o cruzime din partea mea,
după pierderea pe care ai suferit-o.
Buntaro a murit cu onoare.
Eu îi voi prelua dorințele
și voi continua să-l servesc pe senior.
Am încredere în seniorul Toranaga.
Ne cere un singur an.
Ne acordă șase luni.
Totul va fi în regulă în Ajiro.
Nepotul meu se ocupă de toate detaliile.
Sigur.
Nu avem timp de pierdut.
Forțele noastre să fie pregătite
înainte să găsească Consiliul un înlocuitor pentru tatăl meu!
Înlocuitor?
- Am omis să-ți spun? - Da?
I-am dat un ordin lui Hiromatsu.
De îndată ce am părăsit Osaka, trebuia să le înmâneze demisia mea.
Iartă-mă, ai demisionat din Consiliul Regenților?
- Nu aveam altă cale. - Asta înseamnă sinucidere curată!
Ți-ai distrus cauza, vasalii, aliații, prietenii… Suntem terminați!
Nu, stai! Toată peninsula Izu e terminată!
Iertare pentru proastele maniere. Cred că se cuvine să-ți faci seppuku.
Mulțumesc,
dar, până la primirea unui ordin oficial, capul meu va rămâne acolo unde e.
Seniorule, ne apropiem de Ajiro!
- A cui e armata asta? - A lui Yabushige-san.
Toți îi sunt loiali lui Toranaga-san.
Să sperăm!
Trebuia să aduc sake mai bun.
Așteptam întoarcerea ta, unchiule.
E același barbar?
Barbarul e acum hatamoto.
Aveți grijă să primească o casă.
Consoarta lui și doamna Toda vor sta și ele acolo.
Cum consiliul e în impas, se va pune mare preț pe capul tău.
Un aliat cu ambiții nu e aliat.
Suntem onorați, doamnă Mariko.
Anjin-san, el e Omi-san, conducătorul acestui sat.
Ne-am cunoscut. Iertare!
Și du-te dracu', cârpă smiorcăită!
Seniorule!
Venirea ta le aduce mare bucurie oamenilor tăi!
Ascultă!
Yabushige-san!
Seniorule, mi-ar face plăcere să îmi inspectezi garda.
Samurai din Izu,
sunt onorat să privesc
desfășurarea de forțe a prietenului și aliatului meu Kashigi Yabushige.
Nori negri umbresc Japonia.
Trebuie să o apărăm de perfidie.
Pe cei ce pângăresc moștenirea lui Taikō, fie ca zeii să vă trăsnească fără milă!
Iar cei care luptă în numele loialității… Eu, Yoshii Toranaga,
mă înclin umil în fața voastră!
Toranaga-san!
Unchiule, tot satul s-a pregătit pentru sosirea ta.
Tata pleacă cu treburi urgente.
Trebuie să instruim pușcașii înainte să se întoarcă.
Trebuia să aduc sake ieftin…
Oamenii din groapă…
I-ați văzut?
Sunt teferi?
- Ești Muraji, nu? - Da. Bun-venit, Anjin-san!
Oamenii mei… Vreau să-i văd. Unde sunt?
Toată lumea a fost mutată în altă parte.
- E un loc sigur. - Iartă-mă, nu te…
Ascultă! Poate m-ai putea ajuta… Hai!
Ce faceți?
Cred că vrea să meargă la corabia lui.
Ce vrei? Dă-i drumul!
Corabia nu e a ta! E interzis să urci pe ea!
Mă tem că e interzis să urci la bord fără permisiune.
Pe corabia mea?
- Dacă dorești ceva… - Da, doresc!
Pistoalele și pe oamenii mei! Am tot cerut să-i văd.
Pentru siguranță, au fost duși la Edo, orașul lui Toranaga.
Cât despre arme, le putem aduce dacă va fi necesar.
Ascultă, Mariko! Eu și seniorul tău am avut o înțelegere.
Corabia aceea și echipajul ei îmi aparțin.
Te înșeli.
Corabia și echipajul îi aparțin lui Toranaga.
Le va folosi după bunul lui plac.
Mulțumesc pentru clarificare.
Anjin-san, el e Uejirou, grădinarul.
Iartă-mă, nu folosim san când vorbim cu Uejirou.
Nu se cuvine.
Casa ta e gata de inspecție. Vino pe aici!
Casa mea?
Totul a fost pregătit de către servitorii tăi.
Servitorii mei?
Aici sunt camera de dormit și camera lui Fuji-san.
Camera de oaspeți, unde voi sta eu.
- Dorești un ceai după lunga călătorie? - De ce primesc toate astea?
Așa i se cuvine unui hatamoto.
Stai puțin! Cât timp voi sta aici?
Nagakado-san spune că instrucția va dura măcar șase luni.
- Scuze… Șase luni? - Ai fost de acord să-i instruiești.
Da. În schimbul oamenilor și al corăbiei mele.
Te rog, ai răbdare, Anjin-san!
Fiind hatamoto, ai primit o casă, un salariu generos de 240 de koku pe an…
- Nu vreau niciun cuc generos! - Și pe Fuji-san drept consoartă.
Sunt sigur că e drăguță, dar nu vreau femei.
Nu vreau să împart cu ea nici perna, nici nimic!
În orice caz, va vedea de casă, de servitori și de chestiunile financiare.
Dacă o refuzi, îl insulți pe senior.
Refuz!
Refuz toate astea!
Am venit aici în urma înțelegerii cu Toranaga. Pardon, Toranaga-san.
Iar el a dispărut! Și eu sunt din nou prizonier.
Doar că e o temniță mai bună.
Șase luni! Șase luni…
Nici să nu bea sake…
Toranaga ăsta…
I-ai salvat viața în Osaka, iar acum te scuipă în față.
Omi, l-ai găsit pe șobolanul care i-a spus lui Toranaga de corabia barbară?
Încă nu.
Ce ai făcut de atunci?
Ți-ai parfumat chimonoul?
E doar un băiețandru.
E prea tânăr ca să răspundă de satul ăsta.
Zeii râd de mine! Probabil că Ishido crede că l-am trădat.
Par complet dedicat cauzei ăsteia pierdute.
Să instruiesc un regiment cu un barbar ce se crede hatamoto!
Ce naiba aș putea să fac?
Regimentul ăsta…
e al tău.
Dă-mi voie…
Deocamdată ai armele și tunurile.
Până se întoarce seniorul Toranaga, toate sunt ale tale.
Nu știm dacă nu cumva Consiliul își va găsi al cincilea membru.
Seniorul Toranaga mai poate fi condamnat.
Și ce dacă?
Tu ai rămâne cu armele și cu artileria,
pe care le-ai putea oferi în dar seniorului Ishido.
Tu… nu ai ce căuta aici.
Pleacă!
Nu mă lasă în pace. Oriunde merg, hop și ea!
Consoarta nu doarme când bărbatul e treaz.
E un obicei idiot.
Nu ar trebui să calci pe mușchi. E lipsit de respect.
Dacă-mi dai voie…
Cred că Fuji-san merită ceva mai bun.
E nepoata răposatului meu soț. E educată și de viță nobilă.
Absolut minunat!
De curând, soțul și copilul i-au fost omorâți.
Soțul ei îl insultase pe Ishido-san. Trebuia să se împiedice vărsarea de sânge.
Nu s-ar cuveni să-i jelească?
Nu să urmărească englezi naufragiați.
Îi jelim pe cei pierduți continuându-le lupta.
Prostii! Un copil nu duce lupte.
Tatăl copilului l-a servit pe Toranaga-san.
Fiind consoarta ta, Fuji-san poate face același lucru. Așa are un scop.
N-ai zice, după cum se poartă.
Că e o mamă îndurerată…
sau văduvă.
Știi de gardul de opt ori împrejmuitor?
Încă de când suntem mici suntem învățați să-l construim în noi.
Un zid impenetrabil, în spatele căruia ne retragem când avem nevoie.
Trebuie să te antrenezi să asculți fără să auzi.
De pildă, poți asculta cum pică petalele,
cum crește stânca.
Dacă asculți cu atenție, prezentul care te înconjoară dispare.
Nu te lăsa păcălit de politețea noastră, de plecăciuni, de numeroasele ritualuri.
În spatele lor, ne putem afla la mare distanță.
În siguranță și singuri.
Să se ducă dracului!
Omi-san insistă că e interzis să ai armele asupra ta azi.
Prostii! Oamenii tăi poartă săbii peste tot.
Zice că armele sunt diferite. Trebuie să i le dai.
Nu! Înțelegi? Nu mai sunt prizonierul lui!
De unde vin eu, îi rogi pe oaspeți să facă ceva.
Stai! Te rog! Nu-i nevoie de așa ceva. Ca hatamoto, ești protejat.
Nu știu de ce nu-mi iese din minte prima noastră întâlnire.
- Dă-mi armele! - Nu!
Nu!
Mariko-san, spune-i pilotului să-mi dea mie armele.
Dă-i armele lui Fuji-san. E consoarta ta. Le va apăra cu viața.
- Le pot apăra singur! - Anjin-san!
Te rog să mi le dai.
Spune-i nătângului clevetnic că sunt gata să plec.
Cu tot respectul, își cere iertare pentru neînțelegere.
Armele!
Te rog să pleci!
Mi-a plăcut!
Foarte frumos!
Yabushige-san zice că n-au nevoie să-nvețe cum să încarce sau să curețe muschete.
Portughezii ne-au adus arme acum 50 de ani. Avem destulă experiență.
Sigur că da…
Vreau să începem cu tacticile.
Cu metodele străine pe care dușmanii mei nu le cunosc.
Vrea să afle despre tactici pe care dușmanii noștri nu le cunosc.
- Sigur, tactici! - Asta a fost înțelegerea.
Seniorul Toranaga l-a făcut pe omul ăsta hatamoto.
Să vedem dacă merită!
Să vă povestesc despre tactici!
Voi începe prin a descrie o mare bătălie. Îi zicem Asediul Maltei.
Malta… a fost asediată.
A fost o mare bătălie.
Elita Imperiului Otoman, 60.000 de turci, înfruntă 600 de cavaleri creștini
sprijiniți de câteva mii de maltezi la marele castel Sfântul Elmo.
Cavalerii au rezistat șase luni asediului și au obligat inamicul să se retragă.
- Am învățat că au salvat țărmul şi au… - Iartă-mă, ați învățat?
- Da. - Când s-a întâmplat asta?
Cam acum 35-40 de ani.
Deci nu ai luptat în acea bătălie?
Nici măcar nu erai născut când a avut loc bătălia.
Ce l-ai întrebat?
Iertare, încercam să lămuresc un lucru.
Poate vrei să o iei de la-nceput.
De data asta descrie o bătălie în care chiar ai luptat.
Așa cum i-am spus seniorului tău de mai multe ori, sunt pilot maritim.
Nu prea sunt lupte de infanterie pe mare.
Ce e?
Mariko-san, spune-i că, după părerea mea, tacticile pentru arme sunt inutile
pe lângă arta războiului naval englez.
În loc de tactici, vrea să ne învețe cum sunt luptele navale engleze.
Castelul din Osaka e impenetrabil. Cu săbii sau archebuze, ar dura luni bune.
Dacă ancorezi corabia mea cu tunurile ei la câteva mii de metri,
armata ta ar putea sparge zidurile fără ca o săgeată să le zgârie obrazul.
O să-ți demonstrez.
Ridicați!
Înainte!
Cum spun „înapoi”?
- Înapoi! - Ushiro.
Cum poate un tun să atingă ținta asta?
Vrei să lovești icul?
Ce prostie!
Tunurile nu sunt deloc precise. Portughezii au încercat asta de mult.
Încarcă proiectilul!
Amorsează și pleacă de lângă roți!
Foc!
Pleacă de lângă roți! Foc!
Bravo!
Poate că tunurile lui sunt mai bune.
Amorsează!
Spune-le să forțeze dușmanul în retragere. Conturați vectorii.
Nu, e prea devreme.
Excelent!
ars în iad
E minunat!
- Oamenii învață în ritm susținut. - Da. Toranaga-san va fi mulțumit.
Îl pot ajuta și în alte feluri.
Erasmus e o singură corabie, dar o flotă ar fi cu totul altceva.
Oamenii mei mă pot ajuta să-i fac o flotă.
Iartă-mă, Anjin-san,
dar nu uita că te-ai legat cu jurământ în fața lui Toranaga-san,
nu a ordinelor care te-au adus aici.
Ce ordine?
Mârșăviile făcute portughezilor. Le-am citit în scrierile tale.
E bine să știi că seniorul nostru nu se va ridica împotriva dușmanilor tăi.
E bine să știți că suntem în război, seniorul tău și regina mea,
și avem dușmani comuni.
- Catolicii au vrut să-l omoare în Osaka. - Pe tine voiau să te omoare.
Fiindcă se tem de ce îi ofer eu.
O flotă modernă. Corăbiile făcute pentru război l-ar ajuta.
Nu știi ce îl ajută și ce nu pe seniorul meu.
Amândoi avem stăpâni pe care îi servim.
Doamne!
Ce-a fost asta?
- Un mic cutremur. - Un ce?
Vei mai simți cât vei sta aici.
Mai sunt și tsunamiuri care vin de pe mare și incendii în sate și orașe.
De-asta construim case cu viteza cu care se dărâmă.
Fiindcă moartea e mereu în aer, în mare și în pământ.
Ne poate lua în orice clipă.
Înainte să te amesteci în politica noastră, nu uita
că trăim și murim.
Nu putem controla nimic.
Un mic cutremur…
Te iubesc, Kiku!
Iar tunurile acelea…
De când a venit barbarul, numai lucruri rele se întâmplă.
Curtezana Kiku, pasărea care cântă noaptea,
se îngrijește de bunăstarea satului ei.
Impresionant!
Nu mă tachina!
- Toți se agită când e unchiul tău aici. - Unchiul meu e seniorul nostru.
E un om dificil, dar prosperitatea satului depinde de el.
Ce n-aș da să fii tu seniorul nostru…
Și apoi împinge!
Numărul patru!
Patru!
Aduceți o ghiulea cu lanț! O ghiulea cu lanț!
Împinge!
Împinge! Așa!
Mulțumesc. Bine…
Ghiuleaua cu lanț crește raza de distrugere
și produce pagube mai mari.
Veți vedea.
Și...
Așa!
Îndepărtează-te.
Și iată!
Seniorule Ishido, vin oameni din vest!
Au trecut de punctul de control. Sunt conduși de Nebara Jozen.
Ce se petrece?
Te pregătești de război.
Te rog să înțelegi.
În noaptea aceea nu știam că Toranaga va scăpa.
Ai o invitație.
Te întorci la Osaka, să-ți înnoiești jurămintele față de Consiliu
și să accepți consecințele faptelor tale.
- E o neînțelegere. - Refuzi?
Dacă mă omori, Ishido va pierde un aliat esențial.
Deci ești hotărât.
Îi voi spune seniorului Ishido că te declari dușmanul lui.
Nu înțelegi? Va fi război!
Vrei să-i răpești lui Ishido singura cale spre victorie?
Privește!
Tunurile barbarului sunt ceva ce n-am mai văzut vreodată.
Suficient ca să strângem creștinii de boașe.
Te cunosc de-o viață!
Te rog, rămâi peste noapte. Mâine continuă instrucția.
Dacă nu te impresionează, îi trimit lui Ishido capul meu.
Bine?
Bine.
Pregătiți încăperile pentru Jozen și oamenii lui!
Mâine vor asista la demonstrația artileriei noastre.
De ce?
Vreau să vadă de ce sunt capabile armele noastre.
Apoi va merge la Osaka, unde seniorii se vor cutremura
în fața imensității puterii tatălui tău.
Abia aștept să fiu cutremurat!
Am fost chemat la Osaka
ca să-mi exprim devotamentul față de Consiliu.
Și vei refuza.
Desigur, seniorule Nagakado.
Mă supără doar și suspiciunea că l-aș putea trăda pe tatăl tău.
Mi-aș da viața pentru tatăl tău.
Nu-mi vine să cred că-mi dau viața pentru omul ăsta…
Dacă mergi, te vor sili să-ți spinteci burta.
Nu am scăpare. E absurd să sfârșesc așa.
Poate există o soluție.
Regenții din Osaka pun presiune pe Yabushige?
Va fi declarat fugar dacă refuză ordinul.
Dar, dacă se întoarce la Osaka, i se va ordona să-și facă seppuku.
Mănâncă, te rog.
Ce ai acolo?
- Probabil nu ți-ar plăcea. - Cum adică? Dă-mi să gust!
Pilotul vrea să guste natto.
Pare hotărât.
Mariko-san, vrei să-i spui lui Fuji ceva din partea mea?
Vreau să-i cer scuze pentru felul în care m-am purtat când am ajuns aici.
Pilotul îți cere iertare pentru lipsa de maniere.
Cred că așa oferiți voi daruri. Scuze pentru ambalajul rudimentar.
Îi mulțumesc pentru serviciile ei excelente.
O rog să accepte darul ca pe un gest de recunoștință.
Sunt cele mai bune arme pentru un marinar. O să-mi lipsească.
Dacă vrea să-și facă treaba, are nevoie de ce e mai bun.
Vrea să-ți dăruiască arma asta.
Ce aș putea să fac cu ea?
Te învăț să o folosești.
Va fi cea mai de temut doamnă din Japonia.
Ți-o dă ca să-l poți apăra pe viitor.
Mai degrabă trece odgonul prin urechea acului.
Încearcă să fie drăguț.
Am jignit-o?
Au fost ale tatălui meu, care e mort.
Te rog să-i spui că nu pot fi consoarta unui bărbat care nu are săbii.
Fiindu-ți consoartă, dorește să primești săbiile din familia ei.
Simbolizează curajul răposatului ei tată.
Nu le pot accepta.
Te rog să le iei.
Fuji-san vrea să sublinieze faptul că, fiind hatamoto,
nu se cuvine să nu ai săbii.
- Trebuie să le accepți. - Te rog.
Mulțumesc „gozirimasuru”.
Gozarimasuru.
O să învăț și eu, într-un final.
Îți amintesc că nu ești obligat să guști mâncarea asta.
Seamănă cu brânza.
Și miroase urât.
Probabil e brânză stricată.
Dar nu e rău.
Din nefericire, Jozen a văzut tunurile.
Mă tem că-i va spune lui Ishido care e tactica noastră.
Nenorociții ăia obraznici!
I-am putea trimite vorbă tatălui tău, să-l întrebăm ce ar face.
Toți cred că nu sunt bun de nimic, că sunt un Minowara bleg și răsfățat.
Dar cineva trebuie să ne apere numele.
Totuși, fără permisiunea tatălui tău, e mai bine să nu pornim un război.
Vorbești ca el.
„Nu face prima mișcare.” „Așteaptă ca dușmanul să facă o greșeală.”
Suntem într-o situație gravă.
- Ar fi bine ca tatăl tău să înțeleagă. - Nu ascultă niciodată pe nimeni.
Înseamnă că mâine
vom fi obligați să-i dezvăluim dușmanului tactica noastră.
Omi…
Nu-i trimite vorbă tatălui meu.
O să mă descurc eu.
Minunat!
- Rahat! - Iertare!
Fuji-san zicea că ai ieșit la plimbare.
Da, așa e.
Mă bucur că te-ai răzgândit în privința îmbăierii.
Vrei să te așezi?
Vreau să-ți mulțumesc pentru darul oferit lui Fuji-san. A însemnat mult pentru ea.
La fel ca darul ei pentru mine.
Și voiam să știi că te înșeli cu privire la prezența mea în Ajiro.
Nu are legătură cu biserica.
Continuă.
Nu ți-am spus numele meu de familie.
E bine-cunoscut în Japonia.
Acum mulți ani…
o mare nedreptate mi-a răpit tot ce aveam.
Mult timp nu am fost în stare să las în urmă ce se întâmplase.
- Toranaga-san mi-a oferit ocazia. - În ce fel?
Ai spus
că locuințele voastre sunt reconstruite pe cât de repede se dărâmă.
Dacă o casă se dărâmă și e reconstruită de 50 de ori,
înseamnă că nu-i vezi ruinele.
Vezi doar o casă.
Aici, eu văd o femeie.
Una care nu-mi datorează explicații.
Cum ziceai că se numește orașul în care te-ai născut?
Londra.
Londra…
- E un oraș ca Osaka? - Ce să zic…
E un oraș, dar nu e ca Osaka.
E aglomerat, murdar.
Dar sunt multe de făcut.
Ce ai face acolo într-o seară ca asta?
Dacă m-ai însoți atât de departe de Japonia,
te-aș duce să o vezi pe regină.
Ne-ar primi?
Da, sunt sigur.
Am vizita domeniul palatului Richmond. Am lua parte la o cină oficială.
Apoi, ca să mă revanșez, am merge la o piesă de teatru.
- Aici aveți piese de teatru? - Da. Sunt foarte populare.
Dar cele mai multe sunt triste și tragice.
Avem și noi tragedii. Îndrăgostiți damnați, regi blestemați.
Și pe urmă?
- Probabil ne-am plimba. - Da.
Ne-am sanpo suru pe malul Tamisei.
E un râu mare ce trece prin mijlocul orașului. Seara e deosebit.
Poți să uiți de tine acolo.
Uiți de necazuri, de trecut…
și de felul în care viața…
te dărâmă.
Toate dispar.
Și ești liber…
Da.
Așa cred.
Noapte bună, Anjin-san!
E foarte frumoasă ploaia azi.
Ploaia!
Bună dimineața!
Ești în toane bune!
E normal, după o noapte într-o companie plăcută.
Curtezana a fost acceptabilă, deci. Mă bucur să aud asta.
Eu și Fuji-san am zis că va fi un cadou plăcut.
Nu înțeleg. Tu nu ești…
A fost un cadou foarte plăcut.
Acum are săbii?
Nu e semn bun.
Țintele pentru demonstrația de azi au fost stabilite de Nagakado însuși.
Minunat!
Nagakado, ai putea face carieră în teatru!
La acest exercițiu, tunul va trage de peste câmp
și va nimeri țintele cu precizie.
Nagakado, începe!
Dați-vă la o parte! La o parte!
- Ce se petrece? - Nu știu.
Nebara Jozen! Prezența ta aici e de netolerat.
Ai jignit numele tatălui meu! Cer răzbunare!
Ce-i asta? Lasă sabia! Jozen e solul oficial trimis de regenți!
Cine a ordonat așa ceva?
Eu! Fiul lui Yoshii Toranaga! Yoshii Nagakado a ordonat asta!
Asta e o provocare! Tatăl tău va afla acest lucru!
Nu-mi pasă. De fapt, chiar mi-aș dori să afle.
- Nu-l oprește nimeni? - Nu te băga!
Samuraii nu luptă așa!
Sunteți sălbatici!
Cu toții!
Jozen!
Asta înseamnă război.
Subtitrarea: Corina Negreanu