Tidligere i Shogun.
Lord Toranaga har besluttet sig for at trække sig fra Rådet.
Taikō krævede, at fem regenter skulle stemme.
Lady Ochiba ønsker at vende tilbage til Osaka.
Det tillod jeg selvfølgelig.
Alt andet havde været fjendtligt.
Du er ingen baby længere!
Jeg går ud fra, at han er Deres mand?
Han hedder Toda Hirokatsu. Men hans venner kalder ham Buntaro.
Vent!
Åh, for Guds skyld. Han kan stadig nå det.
Toda Hirokatsu!
- Pis. - Undskyld.
Godt at se, at Deres holdning til at bade har ændret sig.
De virker i godt humør.
Efter en aften i godt selskab.
Så kurtisanen var acceptabel.
Vi kan ikke tolerere Dem her.
I er vilde.
For pokker da.
Hvorfor sker det her?
Væmmelige kanoner, bunker af lig… vi bad ikke om det.
Der er en hær på vej!
Tusindvis af soldater!
Min fader er vendt tilbage…
Mariko…
Han lever!
Se, hvem det er!
Det er Deres mand!
BASERET PÅ BOGEN AF JAMES CLAVELL
SHOGUN
KAPITEL FEM: BROKEN TO THE FIST
Lady Ochiba kommer snart tilbage
fra Toranagas slot i Edo…
Lad os sørge for, at arvingens mor
ankommer til en sikrere by, end hun forlod.
Toranaga må føres for en rigsret.
Jeg er enig.
Hans flugt fra Osaka gjorde ikke kun grin med Rådet,
men var en fornærmelse mod arvingen.
Ohno…
…hvad mener De?
Rigsretssag.
Hvor rart, at vi er så enige…
Men…
…Toranagas afsked har umuliggjort en rigsretssag,
da vores Råd ikke længere er fuldtalligt.
Lad os stemme om hans erstatning.
Ishidos ven, Ikeda, kunne blive en god regent.
Manden er enfoldig.
Pladsen ville stinke af mødding.
Hvad med Hiroda?
Pladsen ville stinke af kristendom.
Lord Kiyama beklager.
Jeg foreslår Maeda.
Fremragende valg.
Jeg vil ikke sidde i samme råd som omvandrende syfilis.
Så hellere sprætte min egen mave op.
Sugiyama.
Måske ved De ikke…
…at Maeda er Ohnos fætter.
Nu forstår jeg, hvorfor hun hedder "Stålkvinden".
Er det Deres første jagt?
Min mand havde ikke grund til at invitere mig.
Deres mand er et mirakel.
Det tog ham tyve dage at vende tilbage til os.
Det er utroligt, at han overlevede.
Et kontingent af rōnin hjalp ham med at kæmpe.
Da de nåede Edo, var der kun to mænd tilbage.
Det var en forfærdelig omgang.
Optegnelser over alt, Anjin har sagt og gjort, siden De rejste.
Jeg ønsker, at De bliver i Anjins hjem
og fortsætter som hans tolk.
Og min mand?
Jeg har bedt Buntaro om at flytte ind hos Anjin med Dem.
Derved kan De tjene dem begge.
Fader!
Sig mig…
…var det min søns idé at myrde Nebara Jozen?
Det ved jeg ikke.
Det var utrolig tåbeligt at dræbe ham.
Ishido vil bruge det som et påskud for krig.
Fader.
Mariko, giv denne fasan til Anjin.
Som bevis på min taknemmelighed.
Jeg ved, du er sur på mig.
Har du overhovedet overvejet,
at ved at dræbe Jozen
har du måske fulgt Yabushiges ordre?
Nej…
Måske var det hans ivrige nevø,
der fik gjort dig så dum.
Fader…
Du bør tiltale mig som "herre"!
Du er ikke noget barn længere!
Møgdyr…
Heste er større forrædere end mænd.
Du gik så nemt i deres fælde.
Du følger en anden mands ordre.
Som en falk, men uden skønheden.
Alle mænd er som falke.
Nogle flyver straks afsted
og dræber alt, der bevæger sig.
Andre er dovne og fristes af blink.
Men alle mænd kan tæmmes.
De kan lære at jage de rette ting,
og så jager de på dine vegne.
Indtil du kan forstå dette,
er du frataget kontrollen over mit kanonregiment.
Et sendebud er ankommet.
Min herre, det er Jozen.
Nu har jeg aldrig. Sikke en velsignelse.
Ser De det?
Jeg gør mit, og den gamle mand gør sit. Nu sker der faktisk noget.
Du forstår ikke et ord, men da jeg var på din alder,
var min første opgave at rense dyr.
Min far stjal dyr fra godset i Chatham.
Se godt efter.
Se nu godt efter.
Nu hænger vi den her i et par dage,
måske en uge, afhængig af vejret.
Sådan.
Undskyld, men…
…vil fuglen ikke rådne?
De forstår "rådne"?
Ja.
Det vil stinke grusomt.
Men det er en gave fra Toranaga-sama.
Det er den bedste fasan, landsbyen nogensinde har forberedt.
Næste skridt er meget vigtigt.
Ingen rører fuglen.
Forstået?
Forbudt, ja?
Hvis rørt… død!
Vi bestiller knive til ham fra Mishima.
Fra nu af vil intet, han bruger, røre vores mad.
Der er en god kok i nabolandsbyen.
Jeg siger til, hvis jeg ønsker en ny kok.
Lady Fuji…
Anjin bestemmer selv, hvad han vil spise i sit eget hjem…
Jeg beklager afbrydelsen…
Lord Toda er her for at se Dem.
Onkel.
Det er dejligt, at du er vendt sikkert tilbage.
Hvor er Mariko?
Hun blev sendt til lord Toranagas lejr.
Skal jeg sende bud efter hende?
Jeg har fået ordre til at bo her.
Som om det ikke var nok, at min kone deler tag med Anjin.
Nu må jeg også gøre det.
Du undslap døden på et hængende hår.
Vi sørger for, at du ikke mangler noget.
Hvordan er det at være barbarens gemalinde?
Undskyld…
Jeg er gemalinde til en hatamoto. Så det ved jeg ikke.
Ligger han med dig?
Nej.
Heldigvis
foretrækker Anjin andre kvinders selskab.
Barbarer bør holde sig til barbarkvinder.
Fortæl Anjin, at jeg er tilbage til middag.
Træningen er gået ret godt.
Barbarens kanontaktikker
giver overraskende nye fordele.
Jeg glæder mig til fremvisningen.
Men jeg vil sørge for at holde afstand,
efter det der skete med Nebara Jozen.
"Vend tilbage til Osaka,
og sværg troskab til Ishido."
Jeg hørte, at det er Deres ordrer.
Som sædvanlig gennemskuer De alt.
Hvad er Deres plan?
Jeg bliver naturligvis her hos Dem.
De erklærer Dem for flygtning.
Ja.
Men siden den solopgang i Osaka
er De og jeg forbundet af skæbnen.
Virkelig?
Eller var det Dem, der manipulerede min søn
til at angribe Jozen?
Nej, det kunne aldrig…
Derved kunne De forsinke Deres svar til Ishido
og fortsat have et ben i begge lejre.
Min herre… Nagakado besluttede,
at Jozen ikke måtte fortælle om kanonerne…
Nagakado er ikke klog nok til at tænke på det.
De har ret. Jeg frygter, det var min nevø Omi.
Han drak sake med Nagakado aftenen før.
Måske gav hans ord ham den forkerte idé.
Pokkers Omi. Jeg vil irettesætte ham på Deres vegne.
Irettesætte?
Han fandt en måde at tvinge vores fjender til at angribe.
Hvorfor irettesætte sådan en lovende ung mand?
Hvis jeg angreb dem i deres højborg i Osaka,
ville jeg tabe med sikkerhed.
Men takket være Deres nevø
føler de sig angrebet
og vil komme herud for at slå igen.
Her kan vi forskanse os.
Reducere deres antal.
De har ret. Jeg tænkte helt det samme.
Fortæl Deres nevø…
…at han får kontrollen over Anjins artilleri.
En passende belønning til Omi.
Manden er loyal, arbejder hårdt…
Et perfekt dække for den spion, du endnu ikke har fundet.
Han leger med mig.
Som en fugl, der leger med sit bytte.
Og i min egen provins!
Toranaga har givet dig kontrollen over kanonregimentet.
Træn dem godt.
Onkel, hvis du ønsker det, giver jeg kontrollen til dig.
Hvad sagde du?
Tror du, regimentet tilhører dig?
Hvordan kan du give mig noget, som jeg allerede besidder?
Find Toranagas spion.
Rejs til Osaka.
Vi bør få redt det ud med Ishido,
før det hele går ad helvede til.
Det var værre i Korea.
Vi spiste silkeorme tilberedt i shoyu.
Folk dør ikke af fluer.
De og jeg
er begge forbandede.
Først besudler Anjin vores køkken som en hævngerrig tatarigami.
Og nu er Deres mand vendt tilbage fra de døde.
En grund mere til at spise.
Han er her snart.
Hvis De tror, Anjin er i fare,
så fortæller De mig det?
Hvorfor skulle han være i fare?
Jeg hører, at Deres mand bor hos os nu?
Bør jeg forberede mig på noget?
Middag?
Middag.
Og De vil være en gavmild vært.
Uden godt stenarbejde
er haven bare et plantested.
Jeg er enig, Uejirou.
Velkommen til mit hjem, lord Buntaro.
Det er lord Toda.
Min mand ønsker, at De tiltaler ham som Toda-sama,
da Buntaro kun er for dem, der er tætte på ham.
Fortæl Toda-sama, at det var godt, at han undslap Osaka,
og det var en ære, at han kunne overvære vores kanonregiment i dag.
Anjin siger, at kun en stor kriger kunne have overlevet som dig.
Han er beæret over, at du så kanonregimentet, han trænede.
Min bue er hurtigere og kan nå længere end alle kanoner.
Han mener, at i en ægte samurais hænder
er buen og sværdet altid bedre end kanonen.
Måske skal vi afprøve det en dag.
Døde noget her i huset?
Undskyld, middagen er serveret.
Denne dejlige aften vil jeg gerne byde mine ærede gæster på
at smage noget fra mit hjemland.
Vi kalder det engelsk kaninstuvning.
Jeg måtte erstatte nogle ingredienser. Sake i stedet for sherry
og et par andre ting, men sådan er en god stuvning.
Det hele smager som sovs til sidst.
Mariko?
Vi er lidt kræsne, Anjin-sama.
Det er vores tab.
Det er alligevel bedre med sherry.
Værsgo.
Spis endelig.
Se, hvordan han spiser.
Som en abeunge.
Hvad sagde han?
Min mand kommenterer på, hvordan De spiser nudler.
Deres lyd imens viser, hvor meget De nyder det.
Klog abe.
Han er lærenem, ikke sandt?
I mit hjemland er det kun kvinder, der drikker fra så små kopper.
Anjin siger, at i hans hjemland
drikker man af større kopper.
Størrelsen på sakekoppen hjælper os med at nyde drikken og…
Sådan drikker vi.
Hvis Anjin beder om mere sake, så sig, at det var det sidste.
Og hæld stuvningen i havet.
Siden vi skåler, vil jeg foreslå en skål.
Hvis du snyder, så snyd døden.
Hvis du stjæler, så stjæl en kvindes hjerte.
Hvis du lyver, så lyv dig vej til en kvindes favn.
Hvis du drikker, så drik med mig.
Det er som at være i barbarland.
Snart spiser vi med fødderne.
Hvad sagde han?
Det er ved at være sent.
Fuji-sama er vist træt. Fuji-sama…
De må være træt.
Slet ikke.
Mariko-sama, bed Deres mand fortælle,
hvordan han undslap i Osaka.
Det er aldrig for sent til en god historie.
Spørg ham.
Undskyld.
Men Anjin…
…har hørt om din heltemodige flugt fra Osaka.
Han vil gerne høre mere.
Heltemod er for de døde,
og historier er for børn.
Anjin har sagt noget upassende. Jeg undskylder.
Måske er det mere normalt at prale i hans land.
Spørg ham om hans slag.
Er han ikke den store samurai, der træner lord Toranagas regiment?
Han vil gerne høre om en krig, De har kæmpet i.
Jeg ved nu ikke.
Alle mine krigshistorier er fulde af huller.
Hør her.
Min mand er træt og har fået meget at drikke.
Fortæl ham en historie.
Men vælg Deres ord med omhu.
Nej.
Krig
Tal
Dem
Kodai!
Hent en bue!
Han vælger målet.
Deres hjems port.
Han bad Dem vælge et mål.
Hvad? Vil han skyde?
Stolpen til højre eller venstre.
- Han kan ikke engang se ligeud! - Kom nu.
Vælg.
Højre.
Højre stolpe.
Mariko-sama, De bør flytte dem.
Flyt Dem, Mariko-sama.
Mariko-sama!
Onkel…
Flyt Dem for pokker, Mariko-sama!
Åh, for…
Fortæl ham, at selvom jeg forstår, at i dette land,
ligesom i mit, er en mands kone hans ejendom.
Men jeg mener…
…at hans kone fortjener bedre.
Han siger, at en kone er en ejendom,
og manden kan gøre, hvad han ønsker.
Men Anjin…
…mener, at du bør behandle din kone med mere venlighed.
Hvor morsomt.
Du af alle folk…
At du fortjener venlighed.
Fortæl ham dit navn.
Fortæl ham det!
Jeg skal fortælle Dem om min familie.
Fortæl ham, hvilken ulækker og beskidt slægt, du kommer fra.
Jeg er den afdøde lord Akechi Jinsais datter.
De behøver ikke gøre dette.
Datter af en forræderisk snigmorder.
Find bare på noget. Han finder ikke ud af det.
Min faders herre var Kuroda-sama, Japans hersker før Taikō.
Kuroda-sama var korrupt og morderisk,
så min fader dræbte ham, fordi han elskede Riget højt.
På grund af dette blev han og min familie jagtet.
Alle mine brødre, søstre…
…og min moder.
De knælede foran min fader, der var tvunget til at henrette dem…
…før han selv begik seppuku.
Jeg var nygift og måtte ikke kæmpe.
Hvert år på årsdagen for min families mord
beder jeg min mand lade mig hævne denne uretfærdighed.
Men jeg kan intet gøre.
Min mand beordrer mig til at leve.
Husk, hvad jeg fortalte om det ottefoldige hegn.
Undskyld mig.
Hvem sagde, du kunne gå?
Dette er din skyld.
Forstår du det?
Sig noget!
Flyt Dem. Flyt Dem for pokker.
Min onkel er allerede væk.
Flyt Dem så!
Nu!
Væk!
Han skulle ikke have set det her.
Jøsses.
Jeg prøvede at stoppe ham,
men han ville ikke lytte.
Lad mig være, begge to.
Gå!
Hvis De forstyrrer dette hjem, vanærer De Anjin.
Hvad er der at vanære?
Dette hjem er forbandet.
Buntaro!
Se på mig!
Hvad laver De?
Rejs Dem!
Jeg har ødelagt harmonien i Deres hjem.
Tilgiv mig.
Sake.
Sake?
Er det Deres undskyldning?
Rejs Dem op, horeunge!
Det var på grund af sake.
Sake.
Rend mig i røven.
Fjerene er for fugtige, Muraji.
Jeg er enig.
Men det var Deres idé
at gemme duerne her.
Yabushige jager en spion i Deres landsby.
Min herre, lad mig overgive mig selv.
Aldrig.
Deres rigtige navn er Tonomoto Akinao,
min værdsatte og trofaste samurai.
De forbliver som min spion.
Så hvad gør vi?
Find ham en anden spion.
Det her kan ikke fortsætte.
Stanken af død, pile stikker ud af væggene…
Rygtet i landsbyen siger, at der bor en tatarigami i huset.
Godmorgen. Hvor er Mariko-sama?
Anjin, jeg må bede om en tjeneste.
Denne skrækkelig lugt. Må vi fjerne den?
Jeg forstår ikke, hvad De siger. Hvor er hun?
Er du okay?
Det hele er min skyld.
Mariko-sama, din mands brutalitet er ikke din skyld.
Vi bør ikke blive set sammen.
Vrøvl.
Gem det ikke bag det hegn, du taler om.
Jeg gennemskuer dig.
Dit had for ham.
Hvis du vil være fri fra den møgkujon, så gør dig fri.
Du forstår stadig så lidt.
Dine sværd.
Fuji-sama mener, de blev givet til hendes fader som en krigsære.
Faktisk døde han som en kujon, der tryglede for sit liv.
Hendes bedstefar købte dem af en fuld samurai
for tre poser ris, så hun ikke blev flov.
Men hun ved intet, og vi siger intet.
For hun fortjener vores stilhed.
Jeg giver intet til min mand.
Selv ikke mit had.
For det er, hvad han fortjener.
Det lyder godt, Mariko-sama.
Jeg forstår idéen bag, men du går for langt.
Du går rundt med dine manerer og undertrykte selvfølelse for hvad?
Jeg forventer ikke, at du forstår det.
Undskyld, men du ville dø for at hævne din far.
Du lever et pinefuld liv for at trodse din mand.
Så hvad er det?
Hvad med dig?
Mit liv er mit, og dit er dit.
Før du indser det, kommer du aldrig fri af dette fængsel.
Nej, Anjin-sama.
Det er dig, der er i fængsel.
Hvis du kun tænker på frihed, bliver du aldrig fri fra dig selv.
Jeg vil fortsætte som din oversætter.
Men fra denne dag
deler vi kun ord fra andre folks læber.
Hvad er der galt med folk?
Hvad er det?
Fasan.
Fugl
Hvem
Tog
Uejirou.
Vores gartner?
Den gamle røver fortjener en medalje for at kunne klatre derop.
Det er fint.
Den havde hængt der længe nok.
Godt, Uejirou.
Hent ham.
Uejirou er død.
Død?
Hvordan?
Min herre.
Fordi De sagde, det var forbudt.
"Hvis rørt… død!"
Hvad har De gjort?
De henrettede den gamle mand på grund af en forbandet fasan?
Hvad fanden fejler De?
Det er mit ansvar.
Hvorfor pokker spurgte De ikke mig?
Jeg beder Dem…
Tag mit liv.
Forsvind.
Alle sammen!
Forsvind!
Det var min skyld, fordi jeg gav min mand problemer.
Tilgiv mig.
Buntaro kan gøre, hvad han vil med sin kone.
Men lige nu må jeg passe på min oversætter.
Min herre, De har endnu en besøgende.
Undskyld mig.
Min herre.
På havet diskuterede vi min træning af Deres hær i europæisk kamp.
Den pligt har jeg nu opfyldt.
Jeg beder om at få mit skib og mine mænd tilbage, så jeg kan forlade dette sted.
Deres aftale om træningen af kanonregimentet…
Han mener nu, at det er overstået.
Og…
…han vil gerne forlade Japan permanent.
De har begge en vægt på Deres skuldre.
Han spørger, hvad der går Dem på.
Hele det her pokkers land går mig på.
Livet har ingen værdi for Dem.
Kun de meningsløse ritualer, som De er fanget i.
Som Uejirou, der led en nyttesløs død.
Han er oprevet på grund af sin gartner.
Han bør tage sig sammen.
Jeg forstår, at De forbød alle at røre fuglen.
Ifølge loven kunne Deres hjem ikke gå imod den ordre.
Ej heller kunne de lade en rådden fasan ødelægge byens fred.
Fuglen betød intet for mig.
Deres ord gav den mening.
Jeg har ikke tid til det her vrøvl.
Der blev indkaldt til møde med Muraji, landsbyens overhoved.
Men han sagde, at det var husets problem.
Så nogen måtte stjæle og begrave den.
Uejirou fortalte, at han har været syg, så han meldte sig.
Han døde for en større sag.
Det var en bedre død, end han kunnet have håbet på.
Jeg dræbte ham.
Tilgiv mig, Gud. Jeg dræbte den gamle mand.
Læg det bag Dem, der ikke kan ændres.
Mener De virkelig det?
Vi lever, og vi dør.
Vi styrer intet udover det.
Bliv der!
Jøsses!
Fader!
Hvor fanden er han?
Han er her!
Fader!
Grav hovedet fri!
Der er han.
Er du såret?
Min herre!
Deres sværd…
Disse tilhørte Fujis fader.
Det er ikke meget, men det vil glæde mig, hvis De tager imod dem.
Tak.
Fader.
Se…
Vi opdagede disse efter jordskælvet.
Som min onkel sagde:
Der var en pokkers spion her.
Hvem bor her?
En gammel gartner.
Han hed Uejirou.
Han arbejdede for barbaren.
Han døde i går.
Der var han heldig.
Moder!
Godt, at De er vendt sikkert hjem, lady Ochiba.
Jeg er evigt taknemmelig, lord Ishido.
Jeg hører, at min frigivelse fra Edo skyldes, at Deres Råd
lagde pres på Toranaga.
Regenterne er glade, fordi De er vendt uskadt hjem.
Jeg hører også, at Rådet blev udmanøvreret.
At Toranaga igen har lagt planer og lammet det.
Jeg vil gøre Rådet stærkt igen.
Hvornår?
Tilgiv min utålmodighed.
Men jeg frygter for min søns fremtid.
Hvis nogen prøvede at skade Taikōs arving,
ville jeg ofre mit liv.
I så fald…
…er tiden til politik ovre.
Rådet må adlyde mig.
Tekster af: Ditte Marie Christensen