Din episoadele anterioare…
Seniorul Toranaga a decis să demisioneze din Consiliu.
Taikō a poruncit ca orice vot să fie aprobat de cinci regenți.
Doamna Ochiba a cerut să se întoarcă la Osaka.
Desigur, am fost de acord. Altminteri aș fi dat dovadă de ostilitate.
Nu ești copil de țâță!
Bărbatul ăla e soțul tău?
Îl cheamă Toda Hirokatsu. Prietenii îi spun „Buntaro”.
Stai!
Încă mai poate ajunge!
Toda Hirokatsu!
- Rahat! - Iertare!
Mă bucur că te-ai răzgândit în privința îmbăierii.
- Ești vesel! - După o noapte în companie plăcută.
Curtezana a fost acceptabilă, deci.
- Prezența ta aici e de netolerat. - Sălbaticilor!
Fir-ar să fie! De ce ni se întâmplă asta?
Tunuri groaznice, grămezi de cadavre… N-am cerut așa ceva!
Vine o armată! Sunt cu miile!
S-a întors tatăl meu.
Mariko, trăiește!
Uite cine e!
E soțul tău!
BAZAT PE ROMANUL LUI JAMES CLAVELL
SHOGUN
CAPITOLUL CINCI ȘOIMUL DRESAT LA PUMN
Doamna Ochiba se poate întoarce în orice clipă de la castelul din Edo.
Să ne asigurăm că mama Moștenitorului revine într-un oraș mai sigur.
Toranaga trebuie condamnat!
De acord.
Evadarea din Osaka nu e doar o batjocură la adresa Consiliului,
ci și la adresa Moștenitorului.
Ohno, ce părere ai?
Să fie condamnat.
E încurajator să văd că suntem atât de uniți.
Doar că…
Demisia lui Toranaga a făcut condamnarea imposibilă,
Consiliul fiind acum incomplet.
Să votăm înlocuirea lui!
Ikeda, prietenul lui Ishido, ar fi un regent excelent.
E un idiot! Locul ăsta ar puți a balegă.
Dar Hiroda?
Locul ăsta ar puți a creștin.
Seniorul Kiyama vă transmite regretele sale.
Îl propun pe Maeda.
Minunată alegere!
Nu împart Consiliul cu sifiliticul ăla! Mai degrabă îmi spintec pântecul!
Sugiyama!
Poate nu știai, dar Maeda e verișorul lui Ohno.
Înțeleg de ce i se spune „Doamna de Oțel”.
- E prima ta vânătoare? - Soțul meu n-a avut de ce să mă invite.
Soțul tău e un miracol. I-au trebuit 20 de zile să se întoarcă.
Sunt uimită că a supraviețuit.
Un grup de ronini l-a ajutat să scape.
Când au ajuns la Edo, mai rămăseseră doi oameni.
A fost un chin.
Ăsta e un jurnal cu tot ce a spus și a făcut pilotul de când ai plecat.
Te rog să rămâi în casa lui și să continui să-ți faci datoria de tălmaci.
Dar soțul meu?
I-am spus lui Buntaro să se mute cu tine, în casa pilotului.
Așa îi vei putea servi pe amândoi.
Tată!
Spune-mi, a fost ideea fiului meu ca Nebara Jozen să fie ucis?
- Nu știu. - A fost o prostie incredibil de mare.
Ishido se va folosi de asta drept pretext pentru război.
Tată!
Mariko, dă-i pilotului fazanul!
Ca simbol al recunoștinței mele.
Știu că ești supărat pe mine.
Nu ți-a trecut prin cap
că ucigându-l pe Jozen îi împlinești dorința lui Yabushige?
Nu.
Poate că nepotul lui nerăbdător te-a păcălit să faci prostia asta.
Tată!
Mi te adresezi cu „seniorule”! Nu te purta ca un copil!
Animale nenorocite… Caii te trădează mai rău decât oamenii.
Ai căzut prea ușor în capcana lor.
Te-au dresat să le ciugulești din palmă. Ca un șoim, dar lipsit de frumusețea lui.
Oamenii sunt ca șoimii.
Unii zboară direct de pe pumn, ucigând tot ce mișcă.
Alții sunt leneși și se lasă atrași de momeală.
Dar toți oamenii pot fi dresați.
Învață-i să zboare după prada dorită
și vor vâna ei pentru tine.
Până când vei înțelege asta, îți iau comanda regimentului de tunuri.
A sosit un sol!
Seniorule, e Jozen!
Pe onoarea mea, e cel mai prețios dar!
Vezi? Îmi fac treaba și bătrânul și-o face pe a lui. Așa da!
Nu înțelegi o iotă, dar când aveam vârsta ta
era treaba mea să curăț vânatul.
Tata vâna pe domeniul din Chatham. Fii atent!
Uită-te!
Îl lăsăm agățat câteva zile, la fezandat. Poate chiar o săptămână. Depinde de vreme.
Așa!
Iertare, dar…
Pasărea nu va putrezi?
Înțelegi? Va putrezi.
Da! O să pută îngrozitor.
E un dar din partea lui Toranaga-san, trebuie să fie cel mai bine gătit fazan.
Ce vă spun acum e foarte important.
Nu atinge nimeni pasărea!
Înțelegeți?
Interzis!
Dacă atingi, mori.
O să-i comandăm cuțite din Mishima.
De acum încolo, nimic din ce folosește nu va atinge mâncarea noastră.
E un bucătar bun în satul alăturat.
Când o să vreau alt bucătar, o să-ți spun.
Doamnă Fuji, pilotul poate mânca ce vrea în casa lui.
Iertare!
Seniorul Toda vrea să te vadă.
Unchiule!
- Mă bucur că te-ai întors cu bine. - Unde e Mariko?
A fost trimisă la tabăra seniorului Toranaga. Să trimit după ea?
Mi s-a ordonat să stau aici.
Nu ajunge că soția mea trebuie să stea sub același acoperiș cu pilotul,
acum trebuie s-o fac și eu.
Abia ai scăpat cu viață. Vom avea grijă să fii bine îngrijit.
Cum e să fii consoarta unui barbar?
Îmi cer iertare…
Eu sunt consoarta unui hatamoto. Nu am de unde să știu.
Te obligă să împarți perna cu el?
Nu.
Din fericire, pilotul preferă compania altor femei.
Barbarii ar trebui să se limiteze la femeile barbare.
Spune-i pilotului că mă întorc la cină.
Instrucția a mers bine.
Tacticile de artilerie ale barbarului au avantaje surprinzătoare.
Aștept cu interes o demonstrație.
Deși eu prefer să păstrez distanța
după incidentul cu Nebara Jozen.
„Întoarce-te la Osaka și jură-i credință lui Ishido.”
- Am auzit că asta ți s-a ordonat. - Ca întotdeauna, nu-ți scapă nimic.
- Ce vei face? - Cu siguranță, rămân alături de tine.
- Te vor declara fugar. - E adevărat.
Dar, de la acel răsărit din Osaka,
noi doi suntem legați de destin.
Chiar așa?
Oare nu tu mi-ai manipulat fiul ca să-l atace pe Jozen?
Nu, n-aș face niciodată…
Așa puteai să întârzii răspunsul către Ishido
și să continui să joci în ambele tabere.
Seniorule, Nagakado a decis că Jozen nu putea să vadă tunurile.
Nagakado nu e atât de isteț încât să-i fi venit așa o idee.
A fost ideea lui Omi, nepotul meu.
Băuse sake cu Nagakado cu o seară înainte.
L-o fi influențat.
O să-l pun la punct pe Omi în numele tău.
Îl pui la punct?
A știut cum să ne facă dușmanii să atace.
De ce să pun la punct un tânăr atât de promițător?
Dacă i-aș ataca în fortăreața din Osaka, aș pierde cu siguranță.
Datorită nepotului tău,
cu siguranță s-au simțit ofensați și vor veni să ne atace aici.
Aici putem să ne adăpostim și să le împuținăm oamenii.
Întocmai! Mă gândisem la același lucru.
Spune-i nepotului tău că îi încredințez comanda artileriei pilotului.
E o răsplată pe care Omi o merită.
Omul ăsta e loial și muncitor.
Acoperirea perfectă pentru spionul pe care nu l-ai găsit.
Se joacă cu mine.
Se amuză, cum face pasărea cu prada ei.
În propria mea provincie!
Toranaga ți-a încredințat comanda artileriei.
Să-i instruiești bine!
Unchiule, dacă dorești, îți cedez ție conducerea.
Ce ai spus?
Crezi că e regimentul tău?
Cum poți să-mi cedezi ceva ce-mi aparține deja?
Găsește-l pe spion.
Du-te la Osaka!
Trebuie să clarificăm situația cu Ishido înainte să intrăm în rahat.
Lucrurile au stat și mai rău în Coreea.
A trebuit să mâncăm viermi de mătase gătiți în shoyu.
Nu moare nimeni de la muște.
Noi două…
Suntem blestemate amândouă.
Întâi, pilotul ne-a contaminat bucătăria ca un tatarigami răzbunător.
Iar acum, soțul tău s-a întors din morți.
Un motiv în plus ca să mâncăm.
Va ajunge aici nu peste mult timp.
Dacă ai crede că pilotul e în pericol, mi-ai spune, nu-i așa?
De ce să fie în pericol?
Am înțeles că soțul tău va locui cu noi.
Crezi că ar trebui să mă pregătesc pentru ceva?
- Pentru cină. - Pentru cină…
Vei fi o gazdă amabilă.
Fără un bolovan bun,
o grădină nu e decât un loc de cultivat.
Sunt de acord, Uejirou.
Bun-venit în casa mea, seniorule Buntaro!
Senior Toda.
Soțul meu vrea să i te adresezi cu „seniorul Toda”.
Buntaro pot să-i spună doar apropiații.
Spune-i seniorului Toda că mă bucur că a scăpat din Osaka
și că e o onoare că a văzut artileria azi.
Pilotul spune că doar un mare luptător putea să supraviețuiască.
E onorat că ai văzut azi artileria pe care a instruit-o.
Săgeata mea zboară mai repede și pe o rază mai mare decât orice ghiulea.
Crede că, în mâinile unui samurai, arcul și sabia depășesc oricând un tun.
Ar trebui să facem un concurs.
A murit ceva în casa asta?
Mă iertați, cina e servită.
Stimaților oaspeți din această seară minunată
le prezint cu mândrie gusturi din țara mea natală.
Îi spunem tocană englezească de iepure.
A trebuit să înlocuiesc câteva ingrediente, vinul cu sake,
dar asta e frumusețea unei tocane.
Totul are gustul sosului.
Mariko-san?
Noi nu mâncăm orice, Anjin-san. E pierderea noastră.
Oricum, fără vin nu e la fel.
Poftim.
Vă rog, mâncați!
Priviți-l cum mănâncă… Ca un pui de maimuță.
- Ce-a zis? - A comentat despre felul în care mănânci.
Sunetul pe care-l scoți arată intensitatea plăcerii tale.
O maimuță deșteaptă! Învață repede trucurile.
În țara mea, doar femeile beau dintr-o cană atât de mică.
Pilotul spune că în țara lui folosesc căni mai mari pentru băut.
Mărimea decentă a cănii de sake ne ajută să savurăm băutura și…
Noi așa bem!
Dacă pilotul mai cere sake, spune-i că nu mai e.
Și aruncă tocana aia în mare!
Dacă tot închinăm, propun un toast!
Dacă trișezi, trișează moartea! Dacă furi, fură inima unei femei.
Dacă te întinzi, întinde-te pe pieptul ei veșnic cald.
Și dacă bei, bea cu mine.
Parcă am fi în țara barbarului.
În curând o să mâncăm cu picioarele.
Ce zice?
Cred că se face târziu.
Fuji-san pare obosită. Fuji-san, cred că ești obosită.
Prostii!
Mariko-san, întreabă-ți soțul dacă ne poate spune cum a fugit din Osaka.
Niciodată nu e târziu pentru o poveste bună.
Hai, întreabă-l!
Iertare… A auzit povești despre eroismul cu care ai scăpat din Osaka.
Spune că ar vrea să le audă.
Eroismul e pentru morți.
Iar poveștile sunt pentru copii.
Pilotul a spus lucruri nepotrivite, îmi cer iertare.
Poate că în țara lui e acceptabil să te fălești.
Întreabă-l de luptele lui.
Nu e el marele samurai ce instruiește regimentul lui Toranaga?
Vrea să știe despre un război în care ai luptat.
Nu știu… Toate poveștile mele de război au goluri.
Ascultă-mă.
Soțul meu e obosit și a băut mult. Trebuie să-i povestești ceva.
Alege-ți cuvintele cu grijă!
Nu.
Război…
Vorbește…
tu.
Kodai!
Adu un arc!
- Să aleagă un stâlp. - Poarta de la casa ta…
- Îți cere să alegi un stâlp al ei. - Vrea să tragă în ea?
În stâlpul stâng sau în cel drept.
- Nici măcar nu vede bine. - Te rog! Alege.
- Dreptul. - Stâlpul drept.
Mariko-san, mișcă-te de acolo.
Mariko-san, mută-te!
Unchiule…
Mariko-san, dă-te la o parte!
Doamne…
Te rog să-i spui că înțeleg că în țara asta,
la fel ca în a mea, soția e proprietatea soțului.
Dar eu cred cu tărie
că soția lui merită ceva mai bun.
A zis că soția e proprietatea soțului, care poate să facă ce vrea.
Dar pilotul…
se întreabă dacă n-ar trebui să-ți tratezi soția mai politicos.
Mă face să râd.
Dintre toți oamenii, tu să meriți politețe!
Spune-i care e numele tău.
Spune-i!
- O să-ți povestesc despre familia mea. - Spune-i din ce familie jegoasă provii.
Sunt fiica răposatului Akechi Jinsai.
- Nu ești obligată să faci asta. - Fiica asasinului trădător!
Inventează ceva, n-o să-și dea seama.
Seniorul tatălui meu a fost Kuroda-san, conducătorul Japoniei înaintea lui Taikō.
Kuroda-san era corupt și tata l-a ucis din dragoste pentru Tărâmul Zeilor.
Apoi a fost vânat, împreună cu familia mea.
Frații mei, surorile mele
și mama mea…
au îngenuncheat în fața tatălui meu, care a fost silit să-i execute pe rând,
înainte să-și facă seppuku.
Eu mă măritasem de curând și nu mi s-a permis să lupt.
În fiecare an, la aniversarea uciderii familiei mele,
îmi rog soțul să mă lase să iau măsuri împotriva acestei nedreptăți.
Dar nu pot face nimic.
Soțul meu îmi poruncește să trăiesc.
Nu uita de gardul de opt ori împrejmuitor!
- Iertare! - Cine ți-a permis să pleci?
E vina ta!
Înțelegi?
Spune ceva!
- La o parte! Mișcă-te! - Unchiul meu a plecat deja.
Dă-te la o parte! Acum!
Lasă-mă!
Nu trebuia să vadă asta.
Dumnezeule!
Am încercat să-l opresc. Dar nu m-a ascultat.
Vă rog, plecați amândoi!
Plecați!
Dacă tulburi casa asta, îl dezonorezi pe pilot!
Ce poate fi dezonorat aici?
Casa asta e blestemată.
Buntaro! Uită-te la mine!
Ce faci? Ridică-te!
Am tulburat armonia casei tale.
Te rog să mă ierți.
Sake-ul…
Sake-ul?
Asta e scuza ta?
Ridică-te, nenorocitule!
Din cauza sake-ului.
Sake…
Nemernicule!
- Au penele prea ude, Muraji. - De acord.
Dar a fost ideea ta să ascundem porumbeii aici.
Yabushige caută un spion în satul tău.
Seniorule, te rog, dă-mi voie să mă predau.
Nicio șansă!
Numele tău adevărat e Tonomoto Akinao
și ești samuraiul meu valoros de mult timp.
Vei rămâne spionul meu.
- Atunci ce e de făcut? - Găsește-i alt spion.
Nu putem continua așa!
Duhoarea morții, săgeți în pereți…
Sătenii încep să clevetească cum că e un tatarigami în casa ta.
'Neața! Unde e Mariko-san?
Anjin, vreau să-ți cer o favoare.
Am putea scăpa de duhoarea asta?
Nu înțeleg ce spui. Unde e?
Te simți bine?
E numai vina mea.
Brutalitatea soțului tău nu e din vina ta.
- Nu putem fi văzuți împreună. - Prostii!
Nu te ascunde în spatele gardului pliat sau cum îi zice. Te văd!
Îți văd dezgustul. Dacă vrei să scapi de lașul ăla, eliberează-te!
Înțelegi prea puțin.
Săbiile tale… Fuji-san crede că i-au fost dăruite tatălui ei ca onoruri din luptă.
Dar a murit ca un laș, implorând să fie cruțat.
Bunicul ei le-a luat de la un samurai beat ca să-i spele rușinea.
Ea nu știe nimic, iar noi nu-i spunem.
Fiindcă ea merită tăcerea noastră.
Nu-i dau nimic soțului meu.
Nici măcar ura mea.
Fiindcă el asta merită.
E o poveste interesantă, Mariko-san. Înțeleg ce simți, dar exagerezi.
Umbli plină de eleganță și îți ascunzi sentimentele. De ce?
Nu mă aștept să înțelegi.
Ai muri ca să-ți răzbuni tatăl, suferi ca să-i faci în ciudă soțului tău.
De ce? Cu tine cum rămâne?
Viața mea e a mea, iar viața ta e a ta.
Dacă nu înțelegi lucrul ăsta, nu vei scăpa niciodată din temnița asta.
Nu, Anjin-san.
Tu ești cel întemnițat.
Dacă trăiești doar pentru libertate, nu te vei elibera niciodată de tine.
Îmi voi face datoria de tălmaci,
dar, de azi înainte, vom schimba doar vorbe rostite de alte buze.
Ce au pățit?
Ce e?
Fazanul!
Pasărea… Cine a luat-o?
- Uejirou a luat-o. - Grădinarul?
Ar trebui medaliat doar și pentru că a urcat acolo.
E-n regulă. A stat destul, oricum.
Uejirou, bine!
Adu-l aici.
Uejirou e mort.
Mort?
Cum așa?
Seniorul.
Fiindcă ai spus că e interzis. „Dacă atingi, mori.”
Ce ați făcut?
L-ați omorât pe bietul bătrân pentru un blestemat de fazan puturos.
Ce dracu' e cu voi?
- E responsabilitatea mea. - De ce Dumnezeu nu m-ai întrebat?
Te rog!
Ia-mi viața, te rog!
Pleacă!
Plecați cu toții!
Plecați!
A fost vina mea că a ieșit urât cu soțul meu.
Îți cer iertare.
Buntaro poate să facă ce vrea cu soția lui.
Dar acum nu permit să-mi vatăme tălmacea.
Seniorule, mai ai un vizitator!
Iertare!
Seniorule, pe mare am discutat să-ți instruiesc armata în stil european.
Cred că mi-am îndeplinit datoria.
Cer să mi se redea corabia și oamenii, ca să plec și să nu mă mai întorc.
Înțelegerea de a-ți instrui regimentul…
Crede că și-a îndeplinit datoria.
Și…
vrea să părăsească definitiv Japonia.
Amândoi aveți chipurile umbrite.
- Întreabă ce te deranjează. - Mă deranjează țara voastră nenorocită.
Viața nu valorează nimic pentru voi. Contează doar ritualurile fără noimă.
Cum a fost cu Uejirou, care a murit fără motiv.
A fost o problemă cu grădinarul.
Să nu se mai comporte ca un copil!
Am înțeles că ai ordonat să nu se atingă nimeni de pasăre.
După lege, servitorii nu puteau nesocoti ordinul.
Dar nu puteau lăsa fazanul să tulbure liniștea satului.
- Pasărea nu însemna nimic. - Vorbele tale i-au dat însemnătate.
Nu mă deranjați cu prostii.
S-a discutat cu Muraji, căpetenia satului,
dar a spus că e problema casei.
Cineva trebuia să-l ia și să-l îngroape. Uejirou era bolnav și s-a oferit voluntar.
A muri pentru o cauză măreață. Era un sfârșit mai bun decât putea spera.
Eu l-am omorât.
Doamne, iartă-mă, l-am omorât!
Nu deplânge ce nu poți schimba!
Cum poți crede una ca asta?
Trăim și murim.
Nu putem controla nimic.
Nu vă mișcați!
Dumnezeule!
Tată!
Unde naiba e?
E aici!
Tată!
Eliberați-i capul! E aici!
Ești rănit?
Seniorule!
Săbiile…
Au fost ale tatălui lui Fuji.
Nu sunt cine știe ce, dar aș fi onorat să-mi accepți darul.
Mulțumesc.
Tată!
Priviți!
Le-am descoperit după cutremur.
Cum spunea unchiul meu, a existat un spion jegos.
- Cine locuiește aici? - Un grădinar bătrân.
Îl chema Uejirou. Lucra în slujba barbarului.
A murit ieri.
Norocul lui!
Mamă!
Mă bucur că te-ai întors cu bine, doamnă Ochiba.
Îți rămân îndatorată, seniorule Ishido.
Am auzit că eliberarea mea din Edo se datorează Consiliului,
care a pus presiune pe Toranaga.
Regenții se bucură că te-ai întors cu bine.
Am auzit și că Consiliul a fost manipulat.
Că Toranaga l-a blocat iar cu conspirațiile lui.
- Voi repune Consiliul pe picioare. - Când?
Iartă-mi nerăbdarea.
Dar mă tem pentru viitorul fiului meu.
Dacă ar încerca cineva să atenteze la Moștenitor, mi-aș da viața.
În cazul ăsta…
Vremea politicii s-a sfârșit.
Consiliul va răspunde în fața mea.
Subtitrarea: Corina Negreanu