Viděli jste:
Otec si tě nadevše váží.
Ta žena nás tu všechny akorát vězní.
Zanechte už těch svých her.
Slibte mi, že propustíte rukojmí.
Chci uzavřít spojenectví přínosná pro tuto zemi.
- Potřebuju vyplout pod něčí záštitou. - Vyplujete jménem Jabušige-samy?
Co je důležitější?
Aby přežil náš klan, nebo celé Japonsko?
Nezanevři na našeho mistra.
I když se ti bude zdát, že už zanevřel sám na sebe.
Hiromacu
si byl svého úkolu dobře vědom.
Jste připravena přiložit ruku k dílu?
Jsem připravena.
ŠÓNAJSKÁ OBLAST PŘED 14 LETY
Už jsme ji zadrželi potřetí.
Její otec byl vlastizrádce Akeči Džinsaj.
Jeho dcera je poslední z jeho rodu.
Manžel se nad ní slitoval, a přesto prahne po smrti.
Necháte mě s ní o samotě?
Mariko-sama, je to tak?
V naší zemi bychom řekli Maria.
Překrásné jméno.
Ženě v tak útlém věku tak hluboký žal nepřísluší.
Nejsem o tolik starší než vy.
Také jsem zažil žal a ztrátu.
Věřím však, že mě Bůh ušetřil z jistého důvodu.
A nyní ušetřil i vás.
Otče nás, jenž jsi na nebesích,
posvěť se jméno tvé, přijď království tvé,
buď vůle tvá jako v nebi, tak i na zemi.
A neuveď nás v pokušení, ale zbav nás od zlého...
Až budete marně hledat slova,
naleznete v tom útěchu a oporu.
NA MOTIVY ROMÁNU JAMESE CLAVELLA
ŠÓGUN
KAPITOLA DEVÁTÁ: NACHOVÉ NEBE
Tak už se blížíme.
Ano.
Proč vás sem poslal?
S vámi to nemá nic společného.
Zkrátka se jen sešly naše cesty do Ósaky.
Každý žijeme vlastním životem.
Vaši přátelé se vrací z Macaa
s předraženým hedvábím, které směnili za trestuhodně malý obnos stříbra.
Ryzí přátelé Japončíků.
Řekněte mu, že nás před hradem čekají Išidovi muži.
Ať se drží nablízku.
Máte se před Išidovými muži držet mistrovi nablízku.
Přetlumočila jste to věrně?
Ano.
Jak já tohle zasrané město nenávidím.
Rodina mistra Ohna.
Všichni na hradě jsou nyní rukojmími Išido-samy.
Jsou-li tu členové všech urozených rodin, nemá mu kdo klást odpor.
Zítra se setkáme s mistrem Išidem.
Chci, abyste mě doprovázel.
Ne.
Předneseme mu společně svůj návrh.
Rozumíte?
Išido-sama.
Zítra. Ano.
Děkuju vám za důvěru, Jabušige.
Až vás zahrnu katolickým zlatem, nebudete litovat.
Rozumíte?
Jistě.
Tak jsme opět spolu.
Naberte síly, Andžin-samo.
Tak je to přeci jen pravda, že jste tu.
Omluvte ty stísněné prostory.
Museli jsme vyčlenit pokoje pro rodinu mistra Otoma.
Mrzí mě, jaká muka jste musela vytrpět.
A že nebohá paní Šizu musela uvítat syna na tak krutém místě.
Kéž bych tu byla mohla setrvat s vámi.
Máte zprávu od mistra Toranagy?
Nezbývá než doufat, že uspějeme.
Jste si jist, že to byl ten kacíř?
Ten smrad, co se linul z galéry, byl nezaměnitelný.
Měl s sebou celou eskortu Japončíků. Včetně té svojí tlumočnice.
- Paní Marii? - Vaší kumpánky.
Toranaga má cosi za lubem.
A my musíme zjistit co.
Nemyslím si, že kacíř je tu na přání Toranagy.
V Edu říkal, že byl závazků zproštěn.
Toranaga se vzdal.
Nebo jen nejste schopen prohlédnout jeho lest.
To si nemyslím.
Před očima se mu zabil jeho nejoddanější vazal.
John Blackthorne tu musí být čistě proto, že si klestí cestu pryč.
Bouře v lahvi.
Blíží se válka.
Okázalý to dar.
Ukažte mi úklon.
Ale ne. Takhle ne.
Jestli si chceme nepřátele získat, musíte se alespoň správně uklonit.
Narovnejte se. Tak.
Na co čekáte? Předveďte mu to!
Nádhera. Takhle to má vypadat.
Ale proč...
Už ani muk.
Hlavně nás nezklamte.
Jabušige. Jak vidno, moc jste se v Edu nezdržel.
Je od vás milé, že mi vedete zpět mého vězně.
Rádo se stalo.
Nicméně ho nevedu vám.
Chce přislíbit věrnost Išidovi.
Žádný z mistrů by koneckonců neměl vlastnit všechny zbraně v Japonsku,
nemyslíte?
To už nic nezmění.
Barbar bude již brzy vydán na milost církvi.
Handrkujte se s těmi pánbíčkáři, jak chcete.
Ale opovažte se mi ho zmačkat. Andžin je můj.
Dobrý večer.
Já jsem Kijama Ukon Sadanaga.
Člen Rady pěti starších.
Jistě. Nejpokornější služebník vašeho svrchovaného mistra.
A taky Portugalců. Co má přednost? Bůh, nebo pokladnice?
Otázkami víry se nijak zvlášť nezatěžuji.
Učím se však obchodu.
A mohu vám říct,
že pirátských obchodníků už v této zemi máme ažaž.
Váš druh sem doputoval příliš pozdě.
Můj druh?
Já ale nejsem pirát.
Vítám vás, Jabušige.
Jménem mistra Toranagy se vzdávám Radě.
Přijměte mou nejhlubší soustrast s úmrtím taikóovy nenahraditelné ženy.
Prázdná slova z úst zrádce.
Jak už jsem vysvětloval Nebarovi Džozenovi,
Toranaga z Ósaky unikl za mými zády, neboť jsem byl obelstěn.
A to bylo předtím, nebo potom, co vás obelstili, abyste Džozena zabil?
Pokud mi chcete setnout hlavu, budiž. Nejdříve však pohleďte na můj dar.
Andžin byl donedávna samotným hatamotem Toranagy.
Teď však své služby přislíbil mně. Je dobře vycvičen,
a navíc je to výtečný námořní kapitán.
Následník o barbara nestojí.
Konec jednání.
Ukloňte se.
Otočte se.
Udělali jsme, co jsme mohli, Andžine...
Vítejte zpět v Ósace, paní Mariko.
Přijměte s Očibou no kata mou gratulaci
ke šťastným zásnubám.
Překvapuje mě, že jste se sem vydala po boku tohoto bezpáteřního zrádce.
Nesete z Eda zprávy o Toranagově postupu?
Pouze tu, že mistr stále truchlí.
Což je s přihlédnutím ke smrti jeho syna naprosto přirozené.
Pokud vím, tak jich má několik.
Jsem ráda, že se opět shledáváme, Mariko.
Uplynula dlouhá doba.
Ano.
Tehdy jsme byly ještě dívky.
Několik let jsme spolu vyrůstaly na hradu v Azuči.
Vzpomínáte na naše soutěžení v poezii?
Vzpomínám.
Ráda bych takovou soutěž věnovala památce Dajojin.
Bude mi velkou ctí, když se zhostíte prvního verše.
Hned mě napadá...
Sníh leží zahalen
v oparu mrazivého večera
a bezlistá větev...
Znamenité.
Jakkoli poněkud ponuré.
Alespoň se v této změti zrádců a padlých
budeme mít pro jednou na co těšit.
Účasti v soutěži se bohužel zdržím.
Co to říkáte?
Je mi líto,
ale nebudu tu přítomna.
Zítra odjíždím z Ósaky s Kiri no kata a Šizu no kata.
Kam máte namířeno, Mariko?
Zpět do Eda za naším mistrem.
Požádal mě, abych je osobně doprovodila.
Vždyť sem...
Sama jste řekla, že se sem Toranaga za několik týdnů sám dostaví.
Paní Šizu už mistra Toranagu neviděla několik měsíců.
Nehledě na to, že mistr dosud neviděl svého novorozeného syna.
Paní Mariko,
vyhraďme si na tuto soukromou záležitost jinou chvíli.
- Můžete nás navštívit... - Děkuji za nabídku, ale bohužel.
- Zítra odjíždím. - Kde jste nechala slušnost?
Odpusťte.
Nechtěla jsem vás urazit.
Vrátím se se svým mistrem do Ósaky v den, kdy jsme předvoláni.
Pokud tu ovšem nejsme vězněni.
Vězněn tu nikdo z vás není.
Ale jelikož jste volila tak urážlivá slova,
je mou povinností požádat regenty o přezkoumání.
Mistře Kijamo?
Jaký je váš názor?
Souhlasím.
Výborně.
Tím pádem tu Mariko setrvá.
Bylo by mi ctí...
Nicméně...
sloužím výhradně svému mistrovi, jenž mi nařídil Ósaku opustit.
Tak se tu zdržíte.
Můj odjezd nemůže být ani o minutu opožděn.
- Spor uzavřen. - Spor bude uzavřen,
teprve až najdete dost slušnosti k tomu, abyste mě nechal domluvit.
Nejsem žádná sedlačka, po které tu budete šlapat.
Jsem dcerou veleváženého mistra Akečiho Džinsaje.
Potomkem samurajské rodiny s tisíciletým odkazem.
A nemíním dopustit, aby mě někdo omezoval, natožpak věznil či držel jako rukojmí.
Mohu odejít, kdykoli se mi zlíbí,
stejně jako všichni ostatní.
Sečkáte do zasedání regentů.
Konec diskuze.
Co vás to u všech svatých popadlo?
Přišla jste snad o rozum?
Nebo jste snad úplně pitomá?
Moc se omlouvám.
Dnešní večer byl pro mě nečekaný.
Moc dobře jste věděla, co děláte.
Přesně, jak vám to nařídil Toranaga. Pochopil jsem to nejen já, ale i Išido.
Jaké má Toranaga plány?
Můžu mu pomoct. Společně to dokážeme.
Jaké vám dal rozkazy?
- Jabušige-samo. - Co je?
Nemám v úmyslu narušovat váš mír.
Či jakýkoli jiný.
Tenhle v tom určitě jede s vámi.
Andžin je tu z vlastního přesvědčení.
Nezlobte se, ale musím vás požádat, abyste odešel.
Jsem z celého dne utahaná.
„Bezlistá větev“? Opravdu ubohá báseň. Kdo na jaře básní o bezlistých větvích?
Pojď, ty pitomče!
Proč jste to udělala?
Potřebuji si odpočinout. Ráno se musím vydat na cestu.
Jak odsud chcete odejít?
Vždyť vás zastaví.
Soudě podle toho, že je tu na každém kroku ozbrojená stráž, nejspíš silou.
Tím by Išido-sama přiznal, že jsem tu držena násilím.
Tak jako ostatní mistři a dámy, které na tomto hradě vězní.
Jste ochotna nastavit své tělo břitvě, jen abyste dokázala, že je ostrá.
Prosím vás, Andžin-samo.
Nepleťte se do toho.
Jste toho schopen...
v zájmu všeho, čím jsme si prošli?
Jakožto tvůj syn
mám strach o náš rod.
Jen plním svou povinnost.
Vůči komu?
Své rodině?
Těžko se to vysvětluje.
Co tvá povinnost vůči Bohu?
Prosím, mistr Kijama je náš spřízněný křesťan nejvyšší hodnosti.
Žádá tě, abys setrvala v Ósace.
Říká, že naše rodiny žijí jako celek pod záštitou Boha,
což je i důvodem, proč se mám stát snoubencem jeho vnučky.
Sloužíme Toranaga-samovi.
O tvém sňatku rozhodne náš mistr.
Mám už dost života ve stínu této rodiny.
Stydím se za všechno, co o tvém jménu říkají.
Ale proč? Copak jsem něco provedl?
Nemáme se za co stydět.
Tak toho zanech.
Pokud se dnes pokusíš odejít, uvězní tě.
A jestliže se zneuctíš...
nepřeji si nadále být tvým synem.
Jste připravena, má paní?
Odcházíme.
Všichni připravit!
A jdeme!
Promiňte, paní Mariko,
ale máte povolení k odchodu?
Promiňte, ale žádné nepotřebujeme.
Mistr Išido vydal příkazy celému hradu.
Bez povolení vás nepustíme.
Můj mistr mi nařídil, abych doprovodila jeho dámy do Eda.
Nechte nás projít.
Je mi líto, ale mistr Išido vydal rozkaz,
že Ósacký hrad nesmí opustit žádný mistr ani jeho družina.
Nedáváte mi na vybranou.
Zabijte ho, prosím.
Mariko-sama odchází!
Mijai, ujmete se prosím velení?
Bude mi ctí, má paní.
Pobijte je!
Bylo mi ctí vám sloužit.
Mistře Kijamo a mistře Ohno...
Nařiďte těmto mužům, ať mi uvolní cestu.
Nemáme jim co rozkazovat. Ti muži slouží mistru Išidovi.
Jsme bezmocní.
Tím pádem je pravda, že jsme tu drženi proti své vůli.
Svolám jednání!
Jsem vazalkou mistra Toranagy a jeho rozkazy zní jasně.
Musí mi být umožněno uposlechnout svého pána.
Mariko-samo...
Ustupte mi z cesty.
Paní Mariko nesmí být ublíženo!
Tímto zástupem mužů se nejsem schopna probojovat.
Nezbývá nám než se vrátit.
Avšak...
tito muži mi znemožnili splnit svou službu vůči svému mistrovi
a já s takovou urážkou nemohu dál žít.
Jsem nucena vzít si se západem slunce život.
Mistře Kijamo.
Jako křesťan jistě berete na vědomí,
že vzít si život je smrtelným hříchem.
Žádám, abyste se ujal role sekundanta.
Jakožto spřízněný křesťan jsem jí povinen prokázat službu.
Jinak by jí hrozilo věčné zatracení.
To už je její volba.
Je to blaf.
Přeci se své věčné duše nezřekne sebevraždou.
Všichni jste na omylu.
Paní Mariko udělá, co říká.
Chce se tímto způsobem pomstít.
Pomstít se osudu a nám všem.
Zemře, jen aby se oprostila od hanby, která ji tak moc tíží.
Čímž bude zostuzena celá Ósaka, protože jsme ji nechali zemřít.
To už je trochu za hranou, nemyslíte?
Jaká je vaše rada?
Nemám, jak bych vám poradila, mistře Išido.
Pokud jí umožníte zemřít,
dojde ke vzpouře ze strany všech urozených rodin v Ósace.
Pokud jí naopak umožníte odejít,
bude na odchodu lpět i zbytek rukojmích.
Išidovi muži začali uzavírat paláce. Jen taktak se nám podařilo utéct.
Chceme vám projevit čest a čekat s vámi na paní Mariko.
Mezi námi jste vítány.
Andžin byl předvolán k audienci u následníka.
Podle všeho už jste s japonštinou dostatečně obeznámen.
Rozumíte mi?
Ano.
Ale se vší úctou vás prosím, abyste volila jednoduchá slova.
Předem připravená věta.
Jak důmyslné.
Jestlipak vás ji nenaučila Mariko.
Děkuji, že jste tu.
Následník si vyžádal audienci s Andžinem.
A jelikož potřebujeme tlumočníka, vyžádala jsem si i vás.
Žádá mě, abych vám tlumočila.
Je to lest za cílem vylákat mě k ní. Nechte ji prosím mluvit.
Bude mi ctí, když vám posloužím.
Andžin chce následníkovi za tuto audienci poděkovat.
Dost už bylo intrik.
Já žádné intriky nepodnikám.
Jednám pouze za cílem splnění své povinnosti.
Neschovávejte mistrovo podněcování války za noblesu.
Tím, že Toranagovi posloužíte jako návnada, si svobodu nezískáte.
Nezlobte se, ale jste na omylu.
Mistrovým jediným přáním je tento spor ukončit.
Jste ochotna Andžinovi tlumočit?
Ráda bych mu osvětlila, jaký jsme spolu kdysi měly vztah.
Ještě v dětství byla Mariko vzorovou služebnicí.
Vždy věděla, kde má stát
a kdy bez otázání opustit místnost.
Nikdy jí to nedělalo sebemenší problém.
Mluví o našem společném dětství.
Vyrůstaly jsme jako sestry.
Naši otcové spolu však bojovali.
Jejich utrpení se přenášelo na nás. Válka zuřila i na našem hradě.
Ale měla jsem Mariko.
Byla pro mě oporou, která mi do života vnášela radost.
Následně však byla z hradu vykázána.
Celé roky jsem nevěřícně slýchala o tom, v jakou ženu Mariko dospěla.
Že ve jménu svého otce
prahla po tom stát se mučednicí...
Už tomu však rozumím.
Odmala dělala, co si ostatní přáli,
zatímco jí v srdci narůstal hněv.
Jejím jediným přáním je zanechat za sebou spoušť.
Copak na všechny ty hry máte ještě sílu?
A co mám podle vás dělat? Odevzdat se bezvýznamné smrti?
Uvadnout jako „bezlistá větev“?
Pouze vy můžete učinit přítrž intrikám, ze kterých se mě snažíte nařknout.
Něco takového bohužel není v mé moci.
Existuji pouze za účelem chránit vlastního syna.
Jak chcete vy ochránit toho svého, když máte v úmyslu probodnout si srdce?
Raději už půjdeme.
Přijmout smrt neznamená uznat porážku.
Krása květu tkví v tom, že jednou opadá.
Toranaga má k dispozici tisíce válečníků. Tolik vazalů, že se mu sypou z kosode.
- Jen zbabělec vyšle na misi ženu. - Pletete si jeho úmysly.
Je to naprosto zřejmé. Využívá vaší oddanosti.
Váš život má větší cenu.
Život a smrt jsou totéž. Obojí může mít hodnotu a smysl.
Pouze jedno je však věčné.
Nemáte těm lidem co dokazovat.
Svůj názor jste vyjádřila. Nemá smysl kvůli němu umírat.
Je to mé poslání.
Právě z tohoto důvodu mě otec nechal žít.
Já vás prosím...
Na kolenou vás prosím. Když vás k životu nevede zdravý rozum
ani Bůh, zvažte alespoň možnost, že byste dál žila kvůli mně.
Zpráva od mistra Išida.
Je ochoten ustoupit z vašeho trestu smrti výměnou za vaši službu.
Avšak pod jistou podmínkou.
Celé ty roky u sebe nosíte svůj kříž.
- Vaše mysl je opět rozhodnuta. - Ano, je.
Chci se vyzpovídat.
Máte prostor.
Smiluj se, Pane, neboť jsem zhřešila.
Mohu se však vyzpovídat pouze z toho, že zpovědi nejsem hodna.
Dcero Boží, kéž bych jen za tebe mohl odsloužit mši.
Nemáme tu však oltář ani roucha.
Napijme se tedy čaje z prázdného poháru
za všechny ty roky, co se známe, a za onen krátký čas, jenž nám zbývá.
Já, Toda Mariko,
dcera Akečiho Džinsaje,
za sebou zanechávám tuto báseň.
Mistře Kijamo, předstupte a ujměte se role mého sekundanta.
Zhostím se toho.
Do pekla se nepodívám poprvé.
Pusťte to z mysli.
Počkejte, prosím, než padnu.
Vaše povolení.
Jakkoli je to postavené na hlavu, musíte se neprodleně vrátit.
Ráno můžete odejít.
Išido-samo!
Žádám vás, abyste propustil i mě.
A mě. S celou mojí rodinou.
Zaručíte nám bezpečný průchod?
Copak jsme vaši věznitelé? Na tomto hradě žádní rukojmí nejsou.
Chcete-li odejít, zažádejte si o povolení a já vám vyhovím.
Prostá žena, jež vyhrožuje sebevraždou a pohrdá následníkovým přijetím...
Jak odporné.
Jsem v pořádku, Secu.
Klidně si odpočiňte, mistře. Budeme držet hlídku.
Chtěl jsem jít spát, ale ty slepice snad narazily na zlatou žílu saké.
Vypadá to na dlouhou noc.
Chápu jejich touhu po oslavě.
Jen se napij.
Trvám na tom.
To je ono.
Co se děje?
Narušitelé!
Rychle!
Narušitelé!
Probuďte hosty!
Co jsou zač?
Šinobi. Přišli si pro mě.
Za vším stojí Išido.
Živé nás odsud nepustí.
Pronikli do hradu.
Ticho!
Poslouchejte.
Ať raději ustoupí.
Ustupte.
Pozor!
Rychle do dozo. Těžké dveře nás ochrání.
Musíme k bráně!
Nemohu riskovat zajetí.
Venku je skladiště s těžkými dveřmi.
Jabušige-samo!
Nemáme kam utéct.
Připravte rozbušky.
Chtějí ty dveře odpálit.
Výbuch nás všechny zabije!
Pomozte mi, Jabušige-samo.
Jabušige-samo!
Pojďte sem, krucinál, a zatlačte na ty podělané dveře!
Andžin-samo.
Odevzdejte se.
U všech svatých, pomozte mi, sakra!
- Já, Akeči Mariko... - Ustupte od těch dveří.
se stavím proti tomuto ostudnému útoku mistra Išida...
Ustupte, Mariko!
A svou smrtí...
Mariko-samo!
Překlad titulků: Vít Jakeš