Az előző részek tartalmából...
Fontos vagy az édesapád számára.
Annak a nőnek a foglyai vagyunk.
Abba kell hagynod ezeket a játékokat.
Ígérd meg, hogy elengeded a túszokat!
Szeretnék szövetségeket kötni, az ország hasznára.
Egy új zászló kell, ami alatt hajózhatok.
Jabusige-szama nevében akar hajózni?
Mi a fontosabb?
A klánunk vagy Japán túlélése?
Ne mondj le az urunkról!
Akkor sem, ha úgy tűnik, ő lemondott a saját életéről.
Hiromacu
tudta, mi a kötelessége.
Te készen állsz teljesíteni a feladatodat?
Készen állok.
SÓNAI RÉGIÓ 14 ÉVVEL KORÁBBAN
Most kapták el harmadszor.
Az apja az áruló Akecsi Dzsinszai volt.
Rajta kívül már senki sem maradt a családjából.
A férje megkegyelmezett neki, ő mégis meg akar halni.
Magunkra hagyna bennünket, kérem?
Mariko-szama, igaz?
Az én kultúrámban Mariának hívnánk.
Gyönyörű név.
Túl fiatal ahhoz, hogy ilyen szomorú legyen.
Nem vagyok sokkal idősebb,
de én is átéltem már bánatot és veszteséget.
De úgy hiszem, hogy Isten okkal kímélt meg engem.
És önt is megkímélte.
Mi Atyánk, ki vagy a mennyekben,
szenteltessék meg a te neved, jöjjön el a te országod,
legyen meg a te akaratod, mint a mennyben, úgy a földön is!
És ne vígy minket a kísértésbe, de szabadíts meg a gonosztól...
Ezt az imát akkor mondjuk, amikor elkerülnek a szavak,
és amikor kapaszkodni akarunk valamibe.
JAMES CLAVELL REGÉNYE NYOMÁN
A SÓGUN
KILENCEDIK FEJEZET: BÍBOR ÉG
Közeledünk.
Igen.
Miért küldte ide magát?
Semmi köze magához.
Egyszerűen csak egyszerre utazunk Oszakába.
Az én életem az enyém, a magáé a magáé.
Visszatértek a barátai Makaóból
a túlárazott selyemmel, amit nevetségesen olcsón cseréltek japán ezüstre.
A japók igaz barátai.
Mondja meg neki, hogy ha a várhoz érünk, Isidó emberei várni fognak minket.
Maradjon közel!
Maradjon közel, ha találkozunk Isidó-szama embereivel.
Pontosan tolmácsolt?
Igen.
Utálom ezt a kurva várost.
Óno nagyúr családja.
A várban mindenki Isidó-szama túsza.
Ha minden nemesi családból túszul ejt valakit, senki sem szegül ellen neki.
Holnap találkozunk Isidó nagyúrral.
Azt akarom, hogy legyél ott velem!
Nem.
Akkor fogunk ajánlatot tenni.
Érted?
Isidó nagyúr.
Holnap. Igen.
Jabusige, köszönöm, hogy bízik bennem.
Nem fogja megbánni, amikor átadom a katolikusok aranyát.
Érti?
Értem.
Ismét együtt vagyunk.
Pihenjen, Andzsin-szama!
Hát valóban itt van!
Elnézést kérek a szűkös szállás miatt.
Át kellett engednünk szobákat Ótomo nagyúr családjának.
Sajnálom, hogy mit kellett kiállnia.
És Sizu úrnőnek ezen a kegyetlen helyen kellett világra hoznia a fiát.
Bárcsak itt lehettem volna önnel!
Toranaga nagyúr nem üzent nekünk?
Imádkozzunk, hogy minden rendben legyen!
Biztos, hogy az eretnek volt az?
Nehéz eltéveszteni a bűzt, ami a gályájából árad.
Egy egész csapat japó kísérte.
És a tolmács hölgy is.
- Maria úrnő? - A kis barátja.
Toranaga készül valamire.
Ki kell derítenünk, hogy mire.
Nem hiszem, hogy az eretnek Toranaga nevében jött.
Amikor Edóban voltam, megvált a szolgálataitól.
Toranaga feladta.
Vagy csak nem veszed észre, milyen ravaszak.
Ez most másnak tűnt.
A leghűségesebb vazallusa a szeme előtt végzett magával.
Ha John Blackthorne itt van,
az csak azért lehet, mert a saját irháját mentené.
Még veszélyes lehet.
Háború közeleg.
Micsoda bőkezű ajándék!
Hajolj meg!
Nem, ne így!
Ha meg akarjuk nyerni magunknak az ellenségeinket,
akkor tudnod kell meghajolni.
Egyenes háttal! Ez az!
Mit csinálsz?
Mutasd meg neki!
Jól van, jó lesz. Ez az!
Miért...
Ne beszélj!
Ne okozz csalódást!
Jabusige uram! Látom, hamar ideértél Edóból.
Milyen kedves, hogy visszahoztad a foglyomat.
Szívesen.
De nem önnek hoztam az andzsint.
Isidónak szeretne hűséget fogadni.
Elvégre nem birtokolhatja egy hadúr az összes lőfegyvert Japánban,
nem gondolja?
Nem számít.
A barbár hamarosan az egyház irgalmára lesz bízva.
Folytassa csak az unalmas, keresztény hablatyolását!
De ne ártson neki!
Ő az enyém.
Jó estét!
Kijama Ukon Szadanaga vagyok.
A Régensek Tanácsának tagja.
Áh, igen, a mennyei úr legalázatosabb szolgája.
És a portugálok szolgája.
Melyik az előrébb való? Isten vagy a pénz?
Én nem fárasztom magam a hit kérdéseivel.
A kereskedelmet azonban tanulom.
És azt megmondhatom,
hogy épp elég kalóz kereskedő van már ebben az országban.
A fajtája túl későn ért ide.
A fajtám?
Én nem vagyok kalóz.
Köszöntelek, Jabusige uram!
Toranaga nagyúr nevében megadom magam a tanácsnak.
És hadd fejezzem ki részvétemet a taikó csodás feleségének halála miatt.
Üres szavak egy árulótól.
Ahogy azt egykor már Nebara Dzsózennek is elmondtam,
rászedtek, hogy segítsek Toranagának megszökni Oszakából.
Ez az előtt, vagy az után történt, hogy rászedtek, hogy megöld őt?
Ha a fejemet akarja, megkaphatja.
De előtte vethetne egy pillantást az ajándékomra.
Az andzsin egykor Toranaga dicső hatamotója volt.
Most már hozzám hűséges.
Jól képzett,
és kitűnő hajókapitány.
A trónörököst nem érdekli egy barbár.
Távozhattok.
Hajolj meg!
Lépj hátra!
Megpróbáltuk, Andzsin. Nem tudom...
Köszöntöm újfent Oszakában, Mariko úrnő!
Gratulálok önnek és Ocsiba úrnőnek
az örömteli eljegyzésükhöz.
Meglep, hogy csatlakozott ehhez a gerinctelen árulóhoz az útján.
Talán Toranaga nagyúrral kapcsolatban hozott hírt?
Csak annyit, hogy a nagyúr még mindig gyászol.
Természetesen nagyon megviselte a fia halála.
Vannak még gyermekei, nem igaz?
Örülök, hogy látom, Mariko úrnő.
Rég nem találkoztunk.
Igen.
Kislány korunk óta.
Mariko úrnővel sok évet töltöttünk együtt Azucsiban.
Emlékszik, hogy vetélkedtünk költőversenyeken?
Emlékszem.
Költőversenyt fogunk tartani
a néhai Daijóin úrnő tiszteletére.
Megtiszteltetés lenne, ha ön választaná ki az első sorokat.
Akkor hát...
A hó nem olvad
hideg esték fátylában.
Levéltelen ág.
Kitűnő!
Bár kicsit nyomasztó.
Legalább lesz valami, amit várhatunk
a sok halál és árulás közepette.
Sajnálatos módon én nem fogok részt venni a versenyen.
Hogy mondja?
Nagyon sajnálom,
de én nem leszek itt.
Holnap elhagyom Oszakát Kiri úrnővel és Sizu úrnővel.
És hová mennek, Mariko úrnő?
Vissza az urunkhoz Edóba.
A nagyúr megkért, hogy én magam kísérjem vissza őket.
De hát...
Toranaga nagyúr néhány hét múlva idejön, ahogy mondta.
Sizu úrnő hónapok óta nem látta Toranaga nagyurat.
És a nagyúr még nem látta a legifjabb fiát.
Mariko úrnő,
vitassuk meg máskor ezeket a magánjellegű kérdéseket!
Valamikor...
Köszönöm, de arra nem lesz szükség.
Holnap elmegyek.
Ne legyen illetlen!
Bocsásson meg,
nem állt szándékomban.
Visszatérek majd a nagyúrral, amikor Oszakába hívatnak minket.
Kivéve, ha túszul ejtettek minket.
Itt senki sem túsz.
De ha már ilyen felháborító hangnemet ütött meg,
kötelességem kikérni a régensek véleményét.
Kijama nagyúr!
Mit gondol?
Egyetértek.
Helyes.
Mariko úrnő addig itt marad.
Megtisztelő lenne.
De elsősorban
a nagyúrnak tartozom hűséggel, és a parancsom, hogy távozzak.
Legyen türelemmel!
Kicsit sem halaszthatom el a távozásomat.
A vitát lezárom.
A vita akkor lesz lezárva,
amikor illedelmesen hagyja, hogy befejezzem a mondandómat.
Nem holmi paraszt vagyok, akit sárba tiporhatnak.
Én a hatalmas nagyúr,
Akecsi Dzsinszai lánya vagyok.
A felmenőim ezer éven át szamurájok voltak,
és sosem ejthetnek fogságba, túszul, és nem is zárhatnak be.
Szabadon távozhatok, amikor csak akarok,
ahogy mindenki más is.
Megvárja a régensek tanácskozását.
Nincs miről tovább beszélnünk.
Mi a jó ég ütött magába?
Elment az esze?
Vagy megszállta valami?
Nagyon sajnálom.
Nem számítottam rá, hogy ez lesz.
Pontosan tudta, hogy mit csinál.
Toranaga nagyúr nevében.
Én is tudom, Isidó is tudja.
Mi Toranaga nagyúr terve?
Segíthetek neki. Együtt sikerülhet!
Mondja el, mi a parancsa!
- Jabusige nagyúr! - Mi az?
Nem áll szándékomban megzavarni az ön békéjét.
Vagy bármilyen békét.
Felteszem, ő is a terve része.
Az andzsin önszántából van itt.
Elnézését kérem, de bocsásson meg!
Kifárasztott a mai nap.
„Levéltelen ág”, milyen pocsék költemény!
Ki ír levéltelen ágakról tavasszal?
Gyere, idióta!
Miért csinálta ezt?
Pihennem kell.
Reggel el kell mennem.
De nem mehet el.
Megakadályozzák.
És a fegyveres őrök alapján, akiket mindenfelé látok, erővel.
Akkor Isidó-szama beismerné, hogy erőszakkal tart itt.
Ahogy az összes urat és úrnőt, aki fogoly a várban.
Belesétálna egy kardba, hogy bebizonyítsa, éles a penge?
Kérem, Andzsin-szama,
maradjon ki ebből!
Megtenné ezt mindazért...
amin eddig keresztülmentünk?
A fiaként
aggódom a házunkért.
Csak a kötelességemet teljesítem.
Ki felé?
A családja felé?
Nehéz megmagyarázni.
Mi lesz a kötelességeivel Isten felé?
Kérem, Kijama nagyúr magas rangú keresztény társunk.
Ő kéri, hogy maradjon Oszakában.
Azt mondja, a családjaink egyek Isten zászlaja alatt,
ezért leszek én az unokája jegyese.
Toranaga-szamát szolgáljuk.
Úgy nősülsz, ahogy parancsolja.
Elegem van abból, hogy ennek a családnak vagyok a tagja.
Mindig szégyenkezem amiatt, amit a nevéről mondanak.
És miért?
Mit tettem én?
Nincs miért szégyenkeznünk.
Akkor vessen ennek véget!
Ha ma megpróbál elmenni, feltartóztatják.
És ha kegyvesztett lesz...
akkor többé nem leszek a fia.
Mariko úrnő, készen áll az indulásra?
Induljunk!
Figyelem! Indulunk.
Kaput kinyitni!
Elnézését kérem, Mariko úrnő!
Van engedélye a távozásra?
Bocsásson meg, de nincs rá szükségünk.
Isidó nagyúr parancsba adta az egész várban,
hogy engedélyre van szükség.
Toranaga nagyúr megparancsolta, hogy kísérjem a hitveseit Edóba.
Kérem, engedjenek át minket!
Sajnálom, de engedély nélkül egy nagyúr vagy a kísérete
sem hagyhatja el az oszakai várat. Ez Isidó nagyúr parancsa.
Nem hagynak más választást.
Kérem, ölje meg őket!
Az úrnő most távozik.
Mijai uram, átvenné a vezetést?
Megtiszteltetés lenne, úrnő.
Megölni őket!
Megtiszteltetés volt szolgálni önt.
Kijama nagyúr, Óno nagyúr!
Kérem, állítsák félre ezeket az urakat az utamból!
Nem mi parancsolunk nekik.
Ők Isidó nagyúr emberei.
Tehetetlenek vagyunk.
Akkor valóban az akaratunk ellenére tartják itt mindnyájunkat.
Összehívok egy tanácskozást.
Toranaga nagyúr hűbérese vagyok, és a parancsom egyértelmű.
Hagyniuk kell, hogy engedelmeskedjek az uramnak.
Mariko-szama...
Kérem, álljanak el az útból!
Mariko úrnőnek nem eshet bántódása.
Nem küzdhetjük át magukat ennyi ellenségen.
Vissza kell mennünk.
Csakhogy...
ezek a férfiak megakadályozták, hogy teljesítsem a kötelességemet...
és ezzel a sértéssel nem élhetek együtt.
Napnyugtakor elveszem az életem.
Kijama nagyúr!
Keresztényként tudja jól,
hogy az öngyilkosság főbenjáró bűn.
Hivatalosan is megkérem, hogy legyen a segítőm!
Keresztényként kötelességem eleget tenni a kérésének.
Különben örök kárhozat vár rá.
Ez az ő döntése.
Ez csak színjáték.
Nem mondana le öngyilkossággal a lelkéről.
Mind tévednek.
Mariko úrnő állni fogja a szavát.
Ő így áll bosszút.
A sorson.
Mindnyájunkon.
Meghalna, hogy megszabaduljon a szégyentől, amely terheli.
És akkor egész Oszaka megszégyenül, amiért hagytuk meghalni.
Ez talán kicsit túlzás, nem gondolja?
Mit tanácsol?
Nem tanácsolok önnek semmit, Isidó nagyúr.
Ha hagyja Mariko úrnőt meghalni,
azt az oszakai nemesi családok nem fogják szó nélkül hagyni.
Ha azonban hagyja elmenni,
a többi túsz is követelni fogja, hogy távozhasson.
Isidó emberei elkezdték lezárni a palotákat.
Még épp időben sikerült eljönnünk.
Szeretnénk, ha megengednék, hogy önökkel együtt várjunk Mariko úrnőre.
Szívesen látjuk önöket.
Az andzsint audienciára hívatta a trónörökös.
Azt hallottam, tisztességesen beszéled a nyelvünket.
Megértesz engem?
Igen.
De tisztelettel megkérem, hogy egyszerű szavakat használjon.
Egy betanult mondat.
Bölcs döntés.
Kíváncsi volnék, hogy Mariko úrnő tanította-e.
Köszönöm, hogy eljött.
A trónörökös audienciára hívta az andzsint.
Önt azért hívtam, mert szükségünk van tolmácsra.
Azt kéri, hogy tolmácsoljak.
Így akart a színe elé csalni engem.
Kérem, hadd beszéljen!
Megtisztelő lenne, ha hasznomat vennék.
Az andzsin köszöni a trónörökösnek ezt a találkozót.
Vessünk véget a játékoknak!
Én nem játszadozom.
Csak szeretnék eleget tenni a kötelességemnek.
Nem vonhatja be a nemeseket az ura háborúskodásába.
Azzal, hogy eljátssza a csali szerepét,
nem nyeri el a szabadságát.
Sajnálom, de félreérti a helyzetet.
A nagyúr véget akar vetni az acsarkodásnak.
Tolmácsolna az andzsinnak?
Szeretném, ha megértené, milyen kapcsolatban álltunk egykor.
Amikor kislányok voltunk, Mariko úrnő mindent helyesen csinált.
Mindig tudta, hol a helye,
vagy hogy mikor távozzon anélkül, hogy megkérték volna.
Az ilyesmi könnyen ment neki.
A közös gyermekkorunkról beszél.
Nővérekként nőttünk fel.
De az apáink ellenségek voltak.
Osztoztunk velük a nehézségeikben.
Háborúk dúltak, még a kastélyunkban is.
De nekem legalább ott volt Mariko úrnő.
Boldog voltam, hogy vele lehettem.
De aztán messzire kellett távoznia.
Évekig nem ismertem rá a nőre, akivé hallottam, hogy vált.
Akkoriban Mariko úrnő mást sem kívánt,
csak hogy meghalhasson az apja nevében.
De most már látom.
A lányt, aki mindent helyesen csinált,
és akinek harag gyűlt a mellkasában.
Ő csak pusztulásra vágyik.
Nem fáradt már bele mindebbe?
Mit tegyek?
Haljak egy értelmetlen halált?
Száradjak el, mint a „levéltelen ág”?
Csak ön vethet véget a játékoknak, amiknek az űzésével engem vádol.
Nekem nincs ilyen hatalmam.
Én csak azért létezem, hogy megvédjem a fiamat.
Árulja el, hogy védi a fiát azzal, ha átdöfi a szívét?
Jobb, ha megyünk.
A halál elfogadása nem jelenti azt, hogy feladja.
A virágok csak azért virágok, mert lehullanak.
Toranagának több ezer katona áll rendelkezésére.
Hűbéreseket húz elő a koszodéjából.
Csak gyáva ember küld maga helyett egy nőt.
Félreérti őt.
Nem, tökéletesen értem. Kihasználja a hűségét.
Az élete többet ér ennél.
Az élet és a halál egyforma.
Mindkettőben lehet érték és cél.
De csak az egyik állandó.
Nincs mit bizonyítania nekik.
Elmondta, mit akar.
Nincs oka meghalni érte.
Minden okom megvan rá.
Ezért hagyott életben az apám.
Én azt kérem...
Azért könyörgök, hogy ha sem a józan észért,
sem Istenért nem hajlandó, akkor fontolja meg, hogy értem éljen!
Üzenet Isidó nagyúrtól.
Az ajánlatát, hogy a halál helyett inkább szolgálná őt,
elfogadja.
De lenne egy feltétele.
Még ennyi év után is magánál tartja a keresztjét.
Ismét döntött.
Igen.
Szeretnék gyónni.
Akkor beszéljen!
Oldozzon fel, atyám, mert vétkeztem.
De csak azt gyónhatom meg, hogy nem vagyok méltó a gyónásra.
Isten lánya, bárcsak tarthatnék neked egy rendes misét!
De itt nincs sem oltárunk, sem miseruhánk.
Akkor igyunk teát egy üres csészéből
az évekért, amíg ismertük egymást, és azért a kis időért, ami még megadatott!
Én, Toda Mariko...
Akecsi Dzsinszai lánya,
ezt a verset hagyom búcsúversemként.
Kijama nagyúr, kérem, segédkezzen!
Majd inkább én.
Én már megjártam a poklot.
Űzze el a fejéből!
Kérem, várjon, amíg összeesem!
Az engedélye.
Habár ostobaság, hogy rögvest vissza kell majd jönnie,
reggel szabadon távozhat.
Isidó nagyúr!
Én is szeretnék távozni.
És én is. A családommal.
Mi is számíthatunk rá, hogy épségben távozhatunk?
Talán börtönőrök vagyunk?
Senki sem túsz ebben a várban.
Ha el akarnak menni, kérjenek engedélyt, és megkapják.
Egy nő, aki öngyilkossággal fenyegetőzik,
és megveti a trónörökös vendégszeretetét...
Undorító!
Jól vagyok, Szecu.
Jabusige nagyúr, ha pihenni szeretne, mi majd gondoskodunk az őrködésről.
Le akartam feküdni,
de a fehérnépek előkerítettek minden szakét a várból.
Biztos egész éjjel fent lesznek.
Megértem, ha ünnepelni szeretnének.
Rajta, igyál!
Ragaszkodom hozzá.
Jól van.
Mi az?
Behatolók!
Gyorsan!
Behatolók!
Mindenkit felkelteni!
Kik ezek?
Sinobik. Értem jöttek.
Ez Isidó műve.
Nem hagyja, hogy élve távozzunk.
Behatoltak a várba.
Csendet!
Figyeljen!
Menjenek hátrébb!
Lépjenek hátrébb!
Vigyázzanak!
Menjünk a dozóba!
Az ajtajai megvédenek.
Nem, a kapuhoz!
Nem kockáztatom, hogy elfogjanak.
Odakint van egy raktárépület nehéz ajtókkal.
Jabusige-szama!
Nincs hová mennünk.
Készítsétek a kanócokat!
Ki fogják robbantani.
Egy robbanásba mind belehalunk.
Jabusige-szama, segítsen!
Jabusige-szama!
Az isten szerelmére, segítsen ezt az ajtó elé tolni!
Andzsin-szama!
Hadd jöjjenek!
Az istenit, segítsen az ajtóhoz tolni!
- Én, Akecsi Mariko... - Mariko-szama, menjen onnan!
...tiltakozom Isidó nagyúr gyalázatos támadása ellen.
Mariko úrnő, jöjjön ide!
És a halálommal...
Mariko-szama!
A feliratot fordította: Imri László