Tidligere på Shogun...
Faren din verdsetter deg.
Vi er den kvinnens fanger.
Du må slutte med dette spillet.
Lov meg at du slipper fri gislene.
Nå vil jeg danne allianser som gagner dette landet.
Jeg trenger et nytt flagg å seile under.
Vil du seile på Yabushige-samas vegne?
Hva er viktigst?
Vår klans eller Japans overlevelse?
Ikke gi opp lorden din.
Selv om det virker som han har gitt opp seg selv.
Hiromatsu
kjente plikten sin godt.
Er du klar til å gjøre din del?
Jeg er klar.
SHONAI-REGIONEN 14 ÅR TIDLIGERE
Hun har blitt tatt tre ganger nå.
Faren hennes var forræderen Akechi Jinsai.
Hun er den siste av slekten hans.
Mannen hennes viste henne nåde, men likevel søker hun døden.
Får jeg være alene med henne?
Heter du Mariko-sama?
I kulturen min ville vi sagt Maria.
Et vakkert navn.
Du er for ung til å være så trist.
Jeg er ikke så mye eldre.
Jeg har også opplevd tristhet, sorg og tap.
Men jeg tror det var en grunn til at Gud sparte meg.
Og nå har han spart deg.
Fader vår, du som er i himmelen,
la ditt navn holdes hellig, la ditt rike komme,
la din vilje skje på jorden som i himmelen.
Led oss ikke inn i fristelse, men frels oss fra det onde.
For når du mangler ord
og bare trenger noe å holde fast i.
BASERT PÅ ROMANEN AV JAMES CLAVELL
SHOGUN
KAPITTEL NI: CRIMSON SKY
Vi nærmer oss.
Ja.
Hvorfor sendte han deg hit?
Det har ikke noe å gjøre med deg.
Vi bare reiser til Osaka samtidig.
Livet mitt er mitt og ditt er ditt.
Vennene dine er tilbake fra Macao
med overpriset silke de byttet til seg for kriminelt underpriset japansk sølv.
Sanne venner av japanerne.
Si til ham at så snart vi når slottet, blir vi møtt av Ishidos menn.
Han må holde seg nært meg.
Du skal holde deg nært ham når dere møter Ishidos menn.
Oversatte du ærlig?
Det gjorde jeg.
Jeg hater denne faens byen.
Lord Ohnos familie.
Alle i slottet er nå Ishido-samas gisler.
Om et medlem av en adelsfamilie er fanget her, kan ingen gå imot ham.
Vi skal møte lord Ishido i morgen.
Jeg vil at du skal være der sammen med meg.
Nei.
Vi kommer med forslaget vårt da.
Forstått?
Lord Ishido.
I morgen. Ja.
Yabushige, takk for tilliten.
Når jeg gir deg det katolske gullet, vil du ikke angre.
Forstår du?
Ja.
Vi er sammen igjen.
Få deg litt hvile, anjin-sama.
Det er sant. Du er her.
Beklager den trange innkvarteringen.
Vi måtte gi rom til lord Otomos familie.
Det er leit med alt du har holdt ut.
Og lady Shizu som måtte føde en sønn på dette onde stedet.
Skulle ønske jeg kunne ha vært hos deg.
Noen beskjed fra lord Toranaga?
La oss håpe dette fungerer.
Er du sikker på at det var kjetteren?
Vrient å ikke merke stanken fra galeien.
Han var eskortert av japanere.
Og den kvinnelige oversetteren.
- Lady Maria? - Den lille vennen din.
Toranaga planlegger noe.
Vi må finne ut hva.
Jeg tror ikke kjetteren er her på Toranagas vegne.
Da jeg var i Edo, var han uavhengig.
Toranaga har gitt opp.
Elle er du blind for lureriet deres?
Dette føltes annerledes.
Hans mest lojale vasall begikk selvmord foran ham.
Om John Blackthorne er her,
er det fordi han vil finne en utvei for seg selv.
Stille før stormen.
Det vil bli krig.
For en fin gave.
Vis bukkingen din.
Nei, ikke slik.
Om vi skal beseire fiendene våre, må du i det minste bukke riktig.
Ryggen slik. Der har du det.
Hva gjør du?
Vis ham hvordan.
Bra! Der har du det.
Hvorfor...
Ikke snakk.
Og ikke skuff.
Yabushige, du kom raskt fra Edo.
Så snilt av deg å returnere fangen min.
En fornøyelse.
Men han er ikke til deg.
Han vil sverge troskap til Ishido.
Én lord burde jo ikke ha alle riflene i Japan.
Er du ikke enig?
Spiller ingen rolle.
Barbaren vil snart være i kirkens vold.
Kjør på med de kjedelige, kristne greiene.
Men ikke skad ham.
Han er min.
God kveld.
Jeg heter Kiyama Ukon Sadanaga.
Medlem av Regentrådet.
Ja. Den øverste lordens ydmyke tjener.
Og portugisernes tjener. Hva er viktigst? Gud eller lommeboka?
Jeg er ikke så opptatt av tro.
Men jeg er interessert i handel.
Og jeg kan si deg
at vi har nok pirat-handelsmenn i dette landet allerede.
Din type kom hit for sent.
Min type?
Men jeg er ikke en pirat.
Velkommen, Yabushige.
På lord Toranagas vegne overgir jeg meg til Rådet.
Og formidler kondolansen hans for taikoens briljante kones død.
Tomme ord fra en forræder.
Som jeg en gang forklarte for Nebara Jozen,
ble jeg forledet til å ta Toranaga ut av Osaka.
Var det før eller etter du ble forledet til å drepe ham?
Om du vil drepe meg, så vær så god.
Men før det vil du kanskje se på gaven min.
Anjinen var en gang Toranagas verdsatte hatamoto.
Nå er han lojal mot meg.
Han er godt opplært
og er en utmerket maritim kaptein.
Arvingen er ikke interessert i en barbar.
Gå.
Bukk.
Gå bakover.
Vi prøvde, anjin. Jeg vet ikke...
Velkommen tilbake til Osaka, lady Mariko.
Gratulerer til deg og lady Ochiba med deres gledelige forlovelse.
Jeg er overrasket over at du reiste sammen med denne feige forræderen.
Har du nyheter om Toranaga i Edo?
Kun at lorden min sørger ennå.
Han er naturligvis knust etter sin sønns død.
Han har flere.
Det er en fornøyelse å se deg, Mariko.
Det er for lenge siden.
Ja.
Siden vi var jentunger.
Mariko og jeg var mange år i Azuchi sammen.
Husker du at vi konkurrerte i poesikonkurranser?
Det husker jeg.
Til minne om Daiyoin
skal vi ha en poesikonkurranse.
Om du kan velge den første strofen,
vil det være en stor ære.
Jeg tror den skal være:
Mens snøen ennå ligger
I et slør av kald aften
En gren uten blader
Utmerket.
Men litt dystert.
Det vil gi oss noe å se frem til
i all denne døden og alt dette forræderiet.
Jeg kommer dessverre ikke til å delta.
Hva sier du?
Beklager,
men jeg kommer ikke til å være her.
Jeg forlater Osaka med lady Kiri og lady Shizu i morgen.
For å dra hvor, Mariko?
For å møte lorden vår i Edo.
Han har bedt om at jeg skal eskortere dem selv.
Han...
Toranaga vil være her om noen få uker som du sa.
Det er måneder siden lady Shizu har sett lord Toranaga.
Og lorden min har ikke sett den nyeste sønnen sin ennå.
Lady Mariko,
la oss diskutere dette private anliggendet en annen gang.
Vi kan møtes...
Takk, men nei.
- Jeg drar i morgen. - Du glemmer manerene dine!
Tilgi meg,
det var det siste jeg ville.
Jeg kommer tilbake med lorden min dagen vi må være i Osaka.
Om ikke vi må bli her.
Ingen må bli her.
Men siden du velger å snakke på så uhørt vis,
er det plikten min å be regentene om en formell vurdering.
Lord Kiyama?
Hva mener du?
Jeg er enig.
Bra.
Mariko blir her til da.
Det hadde vært en ære.
Men
min fremste plikt er for lorden min, og jeg er beordret til å dra.
Du skal være tålmodig!
Jeg kan ikke utsette avreisen litt engang...
Saken er avgjort!
Saken er avgjort
når du har manerer til å la meg snakke ferdig.
Jeg er ikke en bonde du kan tråkke på.
Jeg er datteren til den store lorden
Akechi Jinsai.
Slekten min har vært samuraier i tusen år,
og jeg vil aldri holdes som fange eller gissel.
Jeg kan dra om jeg vil,
slik alle kan.
Du skal vente til regentene møtes.
Det er ikke mer å diskutere.
Hva i alle gudenes navn gikk av deg?
Har du gått fra vettet?
Er du dum?
Beklager.
Det som skjedde i kveld, var uventet.
Du visste akkurat hva du gjorde.
På Toranagas vegne.
Jeg vet det, Ishido vet det.
Hva er Toranagas planer?
Jeg kan hjelpe ham. Vi kan gjøre dette sammen.
Si meg ordrene dine!
- Yabushige. - Hva er det?
Jeg mener ikke å forstyrre freden din.
Eller noen fred.
Jeg antar at han er involvert.
Anjinen er her av egne grunner.
Beklager, du må unnskylde meg.
Det har vært en lang dag.
"En gren uten blader." For et dårlig dikt.
Hvem skriver om grener uten blader om våren?
Kom igjen, idiot!
Hvorfor har du gjort dette?
Jeg trenger hvile.
Jeg må dra i morgen.
Men du kan ikke dra.
De vil stoppe deg.
Trolig med makt, ut ifra de bevæpnede vaktene overalt.
Da vil Ishido-sama innrømme at jeg tvinges til å være her.
Og at hver lord og lady holdes som fanger i dette slottet.
Du går på et sverd for å bevise at bladet er skarpt.
Vær så snill, anjin-sama,
du må ikke involvere deg.
Kan du la være...
av hensyn til alt vi har vært gjennom?
Som sønnen din
er jeg bekymret for familiens ære.
Jeg gjør bare plikten min.
Overfor hvem?
Familien din?
Det er vanskelig å forklare.
Hva med plikten din overfor Gud?
Vær så snill, lord Kiyama er en medkristen av høyeste rang.
Han ber deg om å bli i Osaka.
Han sier at familiene våre er forente under Guds banner.
Derfor skal jeg troloves til barnebarnet hans.
Vi tjener Toranaga-sama.
Du skal gifte deg slik lorden sier.
Jeg er lei av å være i denne familien.
Tingene de sier om slekten din. Jeg skammer meg hele tiden.
Hvorfor?
Hva har jeg gjort?
Vi har ingenting å skamme oss over.
Så stopp dette.
Prøver du å dra i dag, blir du arrestert.
Og om du vanæres...
er jeg ikke sønnen din lenger.
Lady, er du klar?
La oss dra.
Gjør dere klare, alle sammen!
Vi drar.
Unnskyld meg, lady Mariko,
har du tillatelse til å dra?
Unnskyld meg, vi trenger ikke tillatelse.
Lord Ishido har gitt ordrer som gjelder hele slottet.
Du må ha tillatelse.
Jeg har blitt beordret av lorden min til å eskortere ladyene hans til Edo.
La oss passere.
Beklager, men uten tillatelse kan ingen lord eller representant
forlate Osaka slott. Det er lord Ishidos ordre.
Du gir meg ikke noe valg.
Drep ham.
Ladyen skal dra nå!
Miyai, kan du lede an?
Det vil være en ære.
Drep dem!
Det er en ære å ha tjent deg.
Lord Kiyama, lord Ohno,
gi disse mennene ordre om å flytte seg.
De er ikke våre til å beordre.
De tilhører lord Ishido.
Vi er maktesløse.
Da er det sant at vi alle holdes her mot viljen vår.
Jeg kaller sammen til møte!
Jeg er lord Toranagas vasall, og ordrene mine er tydelige.
Jeg må få lov til å adlyde lorden min.
Mariko-sama.
Flytt dere.
Lady Mariko skal ikke skades!
Det er ikke mulig å kjempe seg forbi alle disse mennene.
Vi må dra tilbake.
Men...
disse mennene har hindret meg i å gjøre plikten min overfor lorden min.
Jeg kan ikke leve med krenkelsen.
Jeg vil ta mitt eget liv ved soloppgang.
Lord Kiyama,
som kristen forstår du at det er en dødssynd å ta mitt eget liv.
Jeg ber deg formelt å være bøddelen min.
Jeg må gjøre det for henne som medkristen.
Ellers vil hun møte evig forbannelse.
Det er hennes valg.
Det er en bløff.
Hun ofrer ikke sin evige sjel med selvmord.
Dere tar alle feil.
Lady Mariko vil gjøre det hun sier.
Det er hevnen hennes.
På skjebnen sin.
På oss alle.
Hun vil dø for å bli kvitt vanæren som har tynget henne.
Så vil hele Osaka være vanæret for å ha latt henne dø.
Litt ekstremt, hva?
Hva er rådet ditt?
Jeg har ikke noe råd til deg, lord Ishido.
Om du lar henne dø,
vil hver høytstående familie i Osaka gjøre opprør.
Om du lar henne dra,
vil gislene også kreve å få dra.
Ishidos menn begynte å låse alle palassene.
Vi klarte å dra i siste liten.
Vi ber om æren av å få vente på lady Mariko med deg.
Det er vi glade for.
Anjinen har blitt innkalt til audiens med etterkommeren.
Jeg har hørt at du snakker japansk ganske bra.
Forstår du meg?
Ja.
Men jeg ber med ærbødighet om at du bruker enkle ord.
En innøvd frase.
Smart av deg.
Jeg lurer på om Mariko lærte deg den.
Takk for at du kom.
Etterkommeren ba om audiens med anjinen.
Siden vi trenger en oversetter, ba jeg deg komme.
Hun ber meg om å oversette.
Det er bare for å få snakke med meg.
La henne snakke.
Det er en ære om jeg kan være til nytte.
Anjinen takker etterkommeren for audiensen.
Dette spillet må opphøre.
Jeg spiller ikke spill.
Jeg utfører bare plikten min.
Du kan ikke gjøre din lords krigshissing nobel.
Du vil ikke vinne friheten din ved å være Toranagas agn.
Beklager, men du tar feil.
Lorden min vil bare avslutte denne konflikten.
Kan du oversette for anjinen?
Jeg vil at han skal forstå forholdet vi en gang hadde.
Da vi var jentunger, var Mariko flink til alt.
Hun visste alltid hvor hun skulle stå
og når hun skulle forlate rommet, uten å bli bedt om det.
Det var lett for henne.
Hun snakker om barndommen vår sammen.
Hun og jeg vokste opp som søstre.
Men fedrene våre var fiender.
Deres elendighet var vår.
Kriger raste, selv i slottet vårt.
Men jeg hadde Mariko.
Hun var lykken min.
Og så ble hun sendt bort.
I årevis gjenkjente jeg ikke kvinnen jeg hadde hørt at hun hadde blitt.
At Mariko i sin fars navn
ønsket å bli en martyr...
Men jeg ser henne nå.
Jenta som gjorde alt rett,
med sinne som vokste i hjertet.
Hun er kun ute etter ødeleggelse.
Er du ikke lei av alt dette?
Hva skal jeg gjøre? Overgi meg til en meningsløs død?
Visne som dine "grener uten blader"?
Kun du kan avslutte spillet du beskylder meg for å spille.
Jeg har ikke den makten.
Jeg eksisterer kun for å beskytte sønnen min.
Hvordan vil det å begå selvmord beskytte sønnen din?
Vi bør gå nå.
Å akseptere døden er ikke å overgi seg.
Blomster er blomster bare fordi de visner.
Toranaga har tusenvis av krigere til disposisjon.
Og mange vasaller. Kun en kujon sender en kvinne på sine vegne.
Du misforstår ham.
Nei, jeg forstår helt. Han utnytter lojaliteten din.
Livet ditt er mer verdt enn dette.
Livet og døden er det samme.
Begge kan ha verdi og mening.
Kun én av dem er permanent.
Du har ingenting å bevise. Du fikk frem poenget ditt.
Unødvendig å dø for det.
Det er veldig nødvendig.
Det er grunnen til at faren min holdt meg i live.
Det jeg ber om...
Det jeg trygler om, om ikke for fornuftens skyld,
er at om du ikke vil gjøre det for Gud, vil du vurdere å leve for meg?
Beskjed fra lord Ishido.
Ditt tilbud om tjeneste istedenfor å dø...
Han aksepterer det.
Men han har en forespørsel.
Etter alle disse årene har du ennå korset ditt.
Du har bestemt deg igjen.
Ja, det har jeg.
Jeg vil skrifte.
Så gjør det her.
Velsign meg Gud, for jeg har syndet.
Men jeg kan bare skrifte om at jeg ikke er verdig å skrifte.
Guds datter, jeg skulle ønske jeg kunne be ordentlig for deg.
Men her har vi ikke noe alter eller liturgiske klær.
Så la oss drikke te fra en tom kopp
for alle årene vi har kjent hverandre og for den korte tiden som gjenstår.
Jeg, Toda Mariko...
datter av Akechi Jinsai,
etterlater dette diktet som mine siste ord.
Lord Kiyama, kom frem og vær bøddelen min.
Jeg gjør det.
Jeg har allerede vært i helvete.
Ikke tenk på det.
Vent til jeg har falt, vær så snill.
Tillatelsen din.
Selv om det er dumt fordi du må tilbake med en gang,
kan du dra i morgen.
Lord Ishido!
Jeg ber også om å få dra.
Og jeg. Med familien min.
Kan vi også få dra trygt?
Er vi fangevoktere?
Ingen er gissel i dette slottet.
Om dere vil dra, så søk om tillatelse. Så vil det skje.
En kvinne som truer med selvmord
og håner etterkommerens gjestfrihet...
Avskyelig.
Det går bra, Setsu.
Lord, om du vil hvile deg, holder vi vakt.
Jeg holdt på å sovne,
så fant de kaklehønsene all saken i slottet.
De blir nok oppe hele natten.
Jeg forstår behovet deres for å feire.
Kom igjen, drikk.
Jeg insisterer.
Bra.
Hva er det?
Inntrengere!
Kom fort!
Inntrengere!
Vekk alle!
Hvem er de?
Shinobier. De er ute etter meg.
Det er Ishido.
- Han lar oss aldri dra i live. - De har infiltrert slottet.
Stille!
Hør.
Be dem trekke unna.
Flytt dere.
Se opp!
Vi drar til lageret. Dørene vil beskytte oss.
Nei, til porten!
Jeg vil ikke bli fanget.
Det er et lager med solide dører utenfor.
Yabushige-sama!
Vi har ikke noe sted å dra.
Gjør klar luntene!
De skal sprenge den opp.
En eksplosjon dreper oss alle!
Yabushige-sama, hjelp meg.
Yabushige-sama.
For guds skyld, kom hit og hjelp meg med døren.
Anjin-sama.
La det skje.
For guds skyld, hjelp meg med døren!
- Jeg, Akechi Mariko... - Kom deg vekk fra døren.
...protesterer mot dette skamfulle angrepet av lord Ishido.
Lady Mariko, kom hit!
Og ved min død...
Mariko-sama!
Oversatt av: Magne Hovden