Tidigare i Shogun.
Din far sätter värde på dig.
Vi är den där kvinnans fångar.
Du måste sluta med detta spel.
Lova att släppa gisslan.
Jag vill skapa en lojalitet som främjar detta land.
Jag behöver bara ett nytt baner.
Vill du segla å Yabushige-samas vägnar?
Vad är viktigast?
Vår klans överlevnad eller Japan?
Ge inte upp hoppet om vår härskare.
Även om han verkar ha gett upp hoppet om sig själv.
Hiromatsu...
...visste sin plikt väl.
Är du redo att göra ditt?
Jag är redo.
SHONAI-REGIONEN FÖR FJORTON ÅR SEN
Hon har tagits fast tre gånger nu.
Hennes far var den förrädiske Akechi Jinsai.
Hon är den sista i hans släktled.
Hennes make visade henne barmhärtighet, men hon vill ändå dö.
Får jag sitta med henne ensam?
Mariko-sama, eller hur?
I min kultur skulle vi säga Maria.
Det är ett vackert namn.
Du är för ung för att vara så här ledsen.
Jag är inte så mycket äldre än du.
Jag har också upplevt vemod och förlust.
Men jag tror att Gud skonade mig för ett visst syfte.
Och nu har han skonat dig.
Vår Fader, du som är i himlen.
Låt ditt namn bli helgat. Låt ditt rike komma.
Låt din vilja ske på jorden så som i himlen.
Och utsätt oss inte för prövning utan rädda oss från det onda...
För de stunder du inte har några ord...
...och du bara behöver nåt att hålla i.
BASERAD PÅ EN ROMAN AV JAMES CLAVELL
SHOGUN
KAPITEL NIO: CRIMSON SKY
Vi närmar oss.
Ja.
Varför skickade han hit dig?
Det har inget med dig att göra.
Vi reser bara till Osaka samtidigt.
Mitt liv är mitt och ditt är ditt.
Dina vänner är tillbaka från Macao
med det siden de bytte för ockerpris mot det japanska silvret.
Sanna Japanvänner.
Framme vid slottet möts vi av Ishidos män. Han ska hålla sig i närheten.
Du ska hålla dig i närheten så fort ni möts av Ishido-samas män.
Översatte du korrekt?
Ja.
Jag hatar den här jävla staden.
Härskare Ohnos familj.
Alla i slottet är nu Ishido-samas gisslan.
Om alla adliga familjer är fast här kan ingen motsätta sig honom.
Vi ska träffa härskare Ishido i morgon.
Jag vill att du följer med.
Nej.
Vi framför vårt förslag då.
Förstår du?
Härskare Ishido.
I morgon. Ja.
Yabushige, tack för att du litar på mig.
När du får det katolska guldet kommer du inte att ångra det.
Förstår du?
Absolut.
Vi är tillsammans igen.
Vila nu, anjin-sama.
Du är verkligen här.
Ursäkta den trånga inkvarteringen.
Vi var tvungna att göra plats för härskare Otomos familj.
Jag beklagar det du har fått utstå.
Och härskarinna Shizu, som välkomnade en son på denna grymma plats.
Jag önskar att jag hade kunnat vara här.
Har vi hört från härskare Toranaga?
Hoppas att detta funkar.
Är du säker på att det var kättaren?
Det är svårt att missa den äckliga lukten från galären.
Han hade en massa japaner med sig.
Och den kvinnliga översättaren.
- Härskarinna Maria? - Din lilla vän.
Toranaga planerar nånting.
Vi måste ta reda på vad.
Jag tror inte att kättaren är här å Toranagas vägnar.
När jag var i Edo hade de kapat banden.
Toranaga har gett upp.
Eller så är du blind för deras bluff.
Detta kändes annorlunda.
Hans mest lojala vasall begick självmord inför honom.
Om John Blackthorne är här
är det bara för att han själv försöker ta sig ut.
En storm i ett vattenglas.
Det kommer att bli krig.
Vilken fin gåva.
Visa mig din bugning.
Nej, inte så där.
Ska vi vinna över fienden är det minsta du kan göra att buga korrekt.
Ryggen så här!
Vad gör du?
Visa honom hur!
Bra! Så där ja.
Varför...
Prata inte. Och gör mig inte besviken.
Yabushige! Det gick fort från Edo.
Så snällt av dig att återlämna min fånge.
Varsågod.
Men han är inte till dig.
Han vill överlämna sig till Ishido.
Ingen härskare borde trots allt inneha Japans alla vapen, eller hur?
Det spelar ingen roll.
Barbaren kommer snart att utelämnas till kyrkan.
Fortsätt med ert trista kristendomstjafs.
Men skada honom inte.
Han är min.
God kväll.
Jag är Kiyama Ukon Sadanaga.
Medlem av Regentrådet.
Just det, vår herres ödmjukaste tjänare.
Och tjänare av portugiserna. Vad kommer först, Gud eller plånboken?
Tron är ingenting jag tänker särskilt mycket på.
Men däremot så är jag handelsstudent.
Och jag kan berätta
att vi redan har nog med piratköpmän i detta land.
Din sort kom hit för sent.
Min sort?
Men jag är ingen pirat.
Välkommen, Yabushige.
Å härskare Toranagas vägnar överlämnar jag mig till Rådet.
Jag beklagar sorgen efter Taikōs fantastiska hustru.
Intetsägande ord från en förrädare.
Som jag en gång förklarade för Nebara Jozen,
jag lurades att leda Toranaga ut ur Osaka.
Var det före eller efter du lurades att döda honom?
Om ni vill döda mig så varsågod.
Men innan ni gör det, ta en titt på min gåva.
Anjin var en gång Toranagas högt värderade hatamoto.
Nu är han lojal mot mig.
Han är vältränad och en utmärkt sjökapten.
Arvingen är inte intresserad av en barbar.
Avslag.
Buga.
Tillbaka.
Vi försökte, anjin. Jag vet inte...
Välkommen tillbaka, härskarinna Mariko.
Jag gratulerar er och Ochiba no kata till de glada nyheterna om er förlovning.
Det förvånar mig att du följde med denna ryggradslösa förrädare på hans resa.
Har du nyheter om Toranagas resa från Edo?
Bara att min härskare fortfarande sörjer.
Han är naturligtvis förkrossad över sin sons död.
Han har fler.
Det är så kul att se dig, Mariko. Det var alltför länge sen.
Ja.
Sen vi var unga flickor.
Mariko och jag tillbringade många år i Azuchi tillsammans.
Minns du hur vi mötte varandra i poesitävlingar?
Ja.
Till minne av Daiyoin kommer vi att ha en poesitävling.
Om du kunde välja första raden skulle det vara en stor ära.
Den borde vara...
Medan snön ligger kvar
Dold i den kalla kvällens töcken
En kal gren...
Utmärkt.
Om än lite dystert.
Det ger oss nåt att se fram emot
mitt i all denna död och allt förräderi.
Jag kan tyvärr inte tävla.
Vad säger du?
Jag beklagar, men jag kommer inte att vara här.
Jag lämnar Osaka i morgon med Kiri no kata och Shizu no kata.
Vart ska du, Mariko?
Jag ska möta vår härskare i Edo.
Han har bett mig att själv eskortera dem.
Han...
Som du sa kommer Toranaga att vara här om några veckor.
Det har gått flera månader sen härskarinna Shizu träffade Toranaga.
Och min härskare har inte sett sin senaste son.
Härskarinna Mariko... Låt oss diskutera detta privata ärende en annan gång.
- Du kan kanske besöka oss... - Nej tack.
Jag reser i morgon.
Uppför dig!
Förlåt mig. Det var inte meningen.
Jag återvänder med min härskare den dagen vi ska vara i Osaka.
Om vi inte är instängda här.
Ingen är instängd här.
Men eftersom du talar så skymfligt
måste jag rådgöra formellt med regenterna.
Härskare Kiyama?
Vad tycker ni?
Jag instämmer.
Bra.
Mariko stannar här tills dess.
Det är en ära...
Men...
...min plikt är gentemot min härskare, och min order är att resa.
Ha tålamod!
Jag kan inte skjuta upp min resa en enda sekund.
Vi är färdiga här!
Vi är färdiga...
...när ni har hyfs nog att låta mig prata klart.
Jag är ingen bonde som man kan trampa på.
Jag är dotter till den store härskaren Akechi Jinsai.
Vi har varit samurajer i tusentals år,
och jag kommer aldrig att vara fånge, gisslan eller instängd.
Jag är fri att gå vart som helst...
...precis som alla andra.
Du får vänta på regenternas möte.
Detta är slutdiskuterat!
Vad sjutton fick du för dig?
Har du tappat vettet?
Är du inte riktigt klok?
Jag beklagar.
Det var oväntat.
Du visste precis vad du gjorde.
Å Toranagas vägnar. Jag vet det, Ishido vet det...
Vad är Toranagas planer?
Jag kan hjälpa honom, vi kan göra detta tillsammans.
Säg vad dina order är!
- Yabushige-sama... - Ja?
Jag vill inte störa friden för dig.
Eller för nån annan.
Jag antar att han är involverad.
Anjin är här på eget uppdrag.
Förlåt, men ni måste ursäkta mig.
Jag är så trött.
"Kal gren"... Vilken fruktansvärd dikt.
Vem skriver om kala grenar på våren?
Kom, din idiot!
Varför gjorde du detta?
Jag behöver vila.
Jag ska resa i morgon.
Det kan du inte.
De kommer att stoppa dig.
Med tanke på alla beväpnade vakter, antagligen med våld.
Då skulle Ishido-sama erkänna att jag tvingas bli kvar.
Precis som alla härskare och härskarinnor instängda här.
Du skulle gå in i ett svärd bara för att bevisa att klingan är vass.
Snälla anjin-sama, blanda dig inte i.
Kan du göra det...
...för våra prövningars skull?
Som din son är jag bekymrad för vårt namn.
Jag gör bara min plikt.
Gentemot vem?
Din familj?
Det är svårt att förklara.
Och din plikt gentemot Gud?
Härskare Kiyama är en kristen broder av högsta rangen.
Han ber dig att stanna i Osaka.
Han säger att våra familjer är enade under Guds baner.
Det är därför jag ska trolova mig med hans barnbarn.
Vi tjänar Toranaga-sama.
Du ska gifta dig enligt vår härskares order.
Jag är trött på att tillhöra denna familj.
Det de säger om ditt namn får mig alltid att skämmas.
Och varför då? Vad har jag gjort?
Vi har inget att skämmas för.
Så sluta med det här.
Om du försöker resa i dag håller de dig kvar.
Och om du faller i onåd...
...är jag inte längre din son.
Min härskarinna, är ni redo?
Vi reser.
Gör er redo!
Nu går vi.
Ursäkta, härskarinna Mariko.
Har ni tillstånd att resa?
Ursäkta, men det behövs inte.
Härskare Ishido har infört order i hela slottet.
Ni måste ha tillstånd.
Min härskare har beordrat mig att eskortera hans härskarinnor till Edo.
Låt oss passera.
Jag beklagar, men utan tillstånd kan ingen härskare eller hans följe
lämna Osaka slott. Det är härskare Ishidos order.
Då har jag inget val.
Döda honom.
Härskarinnan reser nu!
Miyai, kan du ta befälet?
Det skulle vara min ära.
Döda dem!
Det har varit en ära att tjäna er.
Härskare Kiyama, härskare Ohno...
Beordra dessa män att flytta på sig.
Det är inte upp till oss!
Dessa män tillhör härskare Ishido.
Vi är maktlösa.
Då är det sant att vi hålls här mot vår vilja.
Jag ska kalla till möte!
Jag är härskare Toranagas vasall, och mina order är tydliga.
Jag måste få tillåtelse att lyda min härskare.
Mariko-sama.
Flytta på dig.
Härskarinna Mariko får inte skadas!
Det går inte att slå oss igenom alla dessa män.
Vi måste gå tillbaka.
Men...
...dessa män har hindrat mig från att göra min plikt gentemot min härskare.
Och jag kan inte leva med den försyndelsen.
Jag tar mitt liv vid solnedgången.
Härskare Kiyama.
Som kristen förstår ni att det är en dödssynd att ta sitt liv.
Jag ber er att ge mig nådastöten.
Det är min plikt som kristen.
Annars ställs hon inför evig fördömelse.
Det är hennes val.
Det är en bluff.
Hon skulle inte förspilla sin eviga själ genom självmord.
Ni har alla fel.
Härskarinna Mariko gör vad hon säger.
Det är hennes hämnd.
På ödet.
På alla.
Hon dör för att befrias från den vanära som har tyngt henne.
Och så vanäras hela Osaka för att de lät henne dö.
Är inte det lite extremt?
Vad är ditt råd?
Jag har inget råd till er, härskare Ishido.
Om ni tillåter henne att dö
blir det uppror från varje adlig familj i Osaka.
Om ni låter henne resa
kommer gisslan att kräva samma sak.
Ishidos män började låsa alla palats. Vi hann precis ut.
Vi ber om äran att få göra er sällskap i väntan på härskarinna Mariko.
Ni är välkomna.
Anjin har kallats till audiens hos arvingen.
Din japanska är visst hyfsad.
Förstår du mig?
Ja.
Men jag ber respektfullt att ni använder enkla ord.
En förberedd fras.
Så smart.
Jag undrar om Mariko lärde dig det.
Tack för att du kom.
Arvingen bad om en audiens med anjin.
Vi behöver en översättare, så jag bad dig att komma.
Hon ber mig att översätta. Det är ett knep för att ta hit mig.
Låt henne tala.
Det är en ära att vara till nytta.
Anjin tackar arvingen för audiensen.
Dessa spel måste sluta.
Jag spelar inga spel.
Jag har bara min plikt att upprätthålla.
Ädelhet har ingen plats hos din härskares krigsiver.
Som lockbete för Toranaga vinner du inte din frihet.
Jag beklagar, men du har fel.
Min härskare vill bara få ett slut på kriget.
Kan du översätta åt anjin?
Jag vill att han ska förstå den relation vi en gång hade.
När vi var flickor var Mariko duktig på allt.
Hon visste alltid var hon skulle stå,
när hon skulle lämna rummet utan att bli tillfrågad.
Det var enkelt för henne.
Hon pratar om vår barndom tillsammans.
Vi växte upp som systrar.
Men våra fäder var fiender.
Deras elände var vårt.
Krigen rasade, även i vårt slott.
Men jag hade Mariko.
Hon var min glädje.
Och sen skickades hon i väg.
I åratal kunde jag inte känna igen kvinnan jag fick höra att hon hade blivit...
Att Mariko, i sin fars namn, ville bli martyr...
Men jag ser henne nu.
Flickan som gjorde allt rätt, med en växande ilska i bröstet.
Allt hon söker är förstörelse.
Är du inte trött på allt detta?
Vad ska jag göra? Kapitulera för en meningslös död?
Vissna som din "kala gren"`?
Bara du kan sätta stopp för spelen som du anklagar mig för.
Jag har inte den makten.
Jag existerar bara för att skydda min son.
Säg mig, hur skulle en kniv i hjärtat skydda din son?
Vi borde gå.
Att acceptera döden är inte att kapitulera.
Blommor är bara blommor för att de vissnar.
Toranaga har tusentals krigare till sitt förfogande.
Han har vasaller i överflöd. Bara en ynkrygg skickar en kvinna.
Du missförstår honom.
Nej, jag förstår allt. Han utnyttjar din lojalitet.
Ditt liv är värt mer än detta.
Liv och död är samma sak. Båda kan ha ett värde och syfte.
Bara ett är bestående.
Du har inget att bevisa för dem. Du har sagt ditt.
Du behöver inte dö för det.
Jo, på alla sätt och vis.
Det är just därför min far lät mig leva.
Det jag frågar...
Det jag ber dig är... Om det inte handlar om förnuft
eller Gud, skulle du överväga att leva för min skull?
Ishido har hört av sig.
Ditt erbjudande om tjänstgöring i stället för döden...
Han accepterar det.
Men han har ett önskemål.
Efter alla dessa år har du fortfarande korset med dig.
Du har bestämt dig igen.
Ja.
Jag vill bikta mig.
Så tala.
Förlåt mig, Fader, för jag har syndat.
Men jag kan bara bekänna att jag inte är värdig att bekänna.
Guds dotter, jag önskar att jag kunde läsa mässan ordentligt.
Men vi har inga altare eller skrudar här.
Så låt oss dricka cha från en tom kopp
för alla år som vi har känt varandra, och för den lilla tid som återstår.
Jag, Toda Mariko,
dotter till Akechi Jinsai, lämnar denna dikt som mitt sista yttrande.
Härskare Kiyama, ge mig nådastöten.
Jag gör det.
Helvetet är inte okänt för mig.
Rensa tankarna.
Vänta tills jag faller.
Era tillstånd.
Så dumt som det är att direkt återvända
så får du resa i morgon.
Härskare Ishido!
Jag ber också att få resa.
Och jag. Med min familj.
Får vi också fri lejd?
Är vi fångvaktare?
Ingen är gisslan i detta slott.
Om ni vill resa är det bara att ansöka om tillstånd.
En kvinna hotar att begå självmord och hånar arvingens mottagande...
Vedervärdigt.
Det går bra, Setsu.
Min härskare. Om ni vill vila kan vi ta över vakten.
Jag hade tänkt sova,
men de där hönorna hittade all saké i hela slottet.
De är nog uppe hela natten.
Jag kan förstå varför de vill fira.
Drick.
Jag insisterar.
Bra.
Vad är det?
Inkräktare!
Skynda er!
Inkräktare!
Väck alla!
Vilka är de?
Shinobi. De är här för att döda mig.
Det är Ishido...
Han låter oss aldrig komma härifrån vid liv.
De har infiltrerat slottet.
Tyst!
Lyssna.
- Säg åt dem att flytta sig. - Flytta er åt sidan.
Se upp!
- Vi går till dozon. - Dörrarna skyddar oss.
- Nej, vi går till porten! - Jag kan inte riskera det.
Det är ett magasin där ute med tunga dörrar.
Yabushige-sama!
Vi har ingenstans att ta vägen.
Förbered stubintrådarna!
De tänker spränga bort den.
En explosion dödar oss alla!
Yabushige-sama, hjälp mig.
Yabushige-sama!
För Guds skull! Kom och hjälp mig knuffa den mot dörren!
Anjin-sama.
Låt det komma.
För Guds skull, hjälp mig sätta den mot dörren!
- Jag, Akechi Mariko... - Bort från dörren.
...protesterar mot denna skamliga attack från härskare Ishido...
Härskarinna Mariko, kom!
Och genom min död...
Mariko-sama!
Översättning: Monika Stewart