ÚT A SZABADSÁGBA
A tél a legszebb évszak, nem igaz?
Még mindig Csennai határain belül vagyunk.
Utazzunk el valahová!
Csak te és én.
Ne menjünk el Ootyba? Ott igazi tél van.
Igen?
Akkor menjünk Ootyba!
Igazi kirándulás lenne!
Tökéletes!
Szerencsét hoz.
Ez a kabalám.
Hé! Az a busz Csennaiba megy!
És az is!
Mondok valami érdekeset.
Csennai nagyváros. Rengeteg busz megy oda naponta.
Nem kell rögtön az elsőt elérni.
Nem vagytok éhesek?
Ennie kell, mielőtt beveszi a gyógyszereit.
Levegővel nem lakunk jól.
Pedig most épp az kell, hogy fellélegezzünk. Hogy éljünk végre!
Ételt kértem, de prédikációt kaptam.
Na várjatok csak, ti is kértek még enni tőlem.
Most miért nézel így?
Ha éhes vagyok, ideges leszek, jó?
Pincér! Ide, kérem!
Egy pillanat!
Egy rasam vadát kérek!
Mint akinek évek óta nem adtunk enni.
-Mi az? -Semmi.
Ha ideges vagyok, megéhezem, jó?
Tessék, drágám, jó étvágyat! Egyél, amennyi jólesik!
Indulnunk kell, ha sötétedés előtt akarunk Tumkurba érni.
Ma este Tumkurba megyünk? Oké!
Jó, mindjárt visszajövök.
-Hová mész? -Istenem!
Pisilnem kell.
Veled menjek?
Pisiléshez nem kell társaság! Hetven éve megoldom egyedül!
Folytassátok! Jön még kaja!
Két kávét kérek.
Anya, nézd, mennyi az idő!
-Én vagyok, Vatsala. -Sundari?
Igen. Nem küldted el a telefonszámot.
-De elindultunk. -Mi? Miért csináltad ezt?
-Hallgass végig! -Megőrültél?
Csak akkor tudom arra terelni őket, ha megtalálod a címet!
Bocs a zavarásért.
Máshoz nem fordulhatok, azért téged hívogatlak.
-Kerítsd elő a számot! Kérlek! -Sundari...
Találkoznom kell velük.
Kérlek, értsd meg!
Kérlek, ne felejtsd el a számot!
-Jól van. -Köszönöm!
-Letehetem? Szia! -Szia!
Istenem...
Hibát követünk el, ha nem hívjuk fel őket.
Ott egy telefon. Megyek, felhívom őket.
Nem, mégsem.
Jobb, ha a nagyi hívja őket.
Nyugi, anya, már küldtem üzenetet!
Már bocs, de hogy szólt a kettes szabály?
Nem úgy volt, hogy nem hozunk telefont?
Te mégis hoztál?
Ha ezt tudom, én is elhoztam volna.
A biztonság kedvéért valakinél kellett, hogy legyen.
Nagymama kiakadna, ha elmondanám neki.
Te nem tudod, hogy kell levenni róla a hangot.
Én tudok titkot tartani és sunnyogni.
Én is tudok titkot tartani!
Én is tudok sunnyogni!
Ne hidd, hogy minden helyes, amit teszel!
Nincs apróm.
Tudom, oké?
-Mit tudsz? -Amiről azt hiszed, hogy nem tudom.
Nem tudod, mit tudsz. Honnan tudhatod, mit nem tudsz?
Honnan tudnád, mit tudok? Nem tudod, mi mindent tudok.
Nem idézhetek a Jóbarátokból olyannak, aki nem nézte.
Tudom, hogy van barátod.
Tudom, hogy összevesztetek.
Na, ki sunnyog most?
És ismerem a Jóbarátokat.
Vijay és Suriya, 2001!
Látod? Ő tudja. Csak te nem tudod.
Gondolj csak bele!
Azt mondta, egy napig se fogjuk bírni.
Bizonyítani akartuk, mire vagyunk képesek. Sikerült. Győztünk. Győztünk, nem?
Győztünk, ugye, anyuka?
Akár vissza is mehetünk!
Én megmondtam!
Szerinted csak bizonyítani akartunk?
Mindent megteszel, hogy elkerüld azt a hívást, mi?
Ha hazamegyünk, az mindent rendbe hoz?
Ott a telefon. Tessék.
Ki telefonáljon?
Kő, papír, olló!
Halló!
Hagytam üzenetet. Olvastad?
Hol vagytok? A Shatabdi Expresszvonaton?
-Nem tudom megmondani... -Micsoda?
Tulajdonképpen fogalmam sincs.
-Nivi vezet. -Mi? Nivi vezet?
Kinek a kocsiját? Az autópályán?
És ez téged nem zavar? Az az idős hölgy veletek, az édesanyám...
Ő is ott van, vagy elhagytátok? Ez őrület, Kaveri!
Biztonságban vagyunk.
Alaposan megterveztük az utat...
Mi a fenét terveztetek meg? Kinek képzeled te magad?
Ha bármi történik az anyámmal vagy Chandrával...
Voltam valaha is engedetlen? Miért nem bírsz bízni bennem?
Ide hallgass! Elég ebből az ostobaságból!
Gyertek vissza, de azonnal!
Ha nem, ezt jól jegyezd meg, életed végéig szenvedni fogsz!
Halló!
Anya!
Igen, én vagyok.
Cseléd kell neked, vagy feleség?
A menyem nem a cseléded! Ezt jegyezd meg!
Gyertek már haza!
Majd ha készen állunk rá.
-Oké? Szia! -Anya!
-Szia!
Ne sírj, kicsim! Semmi baj.
Töröld meg az arcod. Menjünk?
Apádat csak ti érdeklitek, ketten.
Felőle engem akár el is üthetne a busz.
-Mi az? -Semmi.
-Nem az enyém. -Cigaretta?
Tessék.
Későre jár. Gyertek, menjünk!
-Menjünk! Indulás! -Állj csak meg!
Válaszolj! Cigizel?
Nem, anya! Krikettjátékos vagyok! Sosem cigiztem, és nem is fogok!
Menjünk, nagyi! Késő van.
Gyere, anya!
A cigi Baláé.
Ne bántsd érte!
Cigizel?
Anya, mondtam már, nem cigizek!
Apád ezért is engem hibáztat majd!
Nagyi!
Előbb pasid van, most meg már cigizel is!
Nem tudod, melyik a rosszabb?
Az egyiktől rákot kapsz, a másik összetöri a szíved.
Válassz!
Hahó! A cigi az enyém.
Már fogalmam sincs, mi történik.
Látod?
Még Istennek sem tetszik!
KÉTES SZÁLLÓ
Itt nem szállhatunk meg.
Hát, nem éppen luxusszálló, de egy éjszakára megfelel.
Gyertek, menjünk be!
Esküszöm, a neten nem így nézett ki.
Hallgass! Ne mentegetőzz!
Mintha folyamatosan kapnánk a jeleket, hogy haza kellene mennünk. Menjünk!
Elrontottál valamit a foglaláskor?
Azt mondta, majd ő elintézi, aztán ebbe a putriba hozott minket!
Alaposan elcseszted!
-Nagyon vicces, Kaveri. -Nézzétek!
A fotók, a visszajelzések. Megnéztem, mielőtt fizettem.
Elismerem, hogy hibáztam. Most mit csináljunk?
Menjünk, keressünk másik szállást!
Megszegted a szabályt.
-Azt mondtam, nincs telefon. -Valakinél kell, hogy legyen.
Nem lett volna szabad elhoznod. Hogy tehetted?
-Fontos ez most? -Oké.
-Menjünk! -Tűnjünk innen!
Ne már!
Gyertek, menjünk!
Látod? Már Istennek is elege van.
Miért hoztad a telefonodat?
Hagyd már abba, nagyi!
-Anya... -Gyere, drágám!
Kérem az irataikat!
A legjobb szobát kapják, asszonyom, óriási kedvezménnyel.
Nagyi!
Ha lenne a közelben másik hotel...
Ha működött volna az ablaktörlő, sose tettük volna be ide a lábunkat!
Íme, a nászutas lakosztály!
Jöjjenek, hölgyeim!
Jöjjenek csak be!
Látják? Világítás.
Szívek. Rózsák. Érezzék jól magukat!
Micsoda?
-Hová mész? -A földszintre.
-Miért? -Járok egyet.
Veled megyek.
Ne mászkálj egyedül idegen helyen!
Én is mentem volna, de csak azután szólsz, hogy átöltöztem.
Nyugi, tíz perc múlva jövünk. Gyere, drágám!
Maximum tíz perc.
-Hé! -Mi az?
Mit csinálsz?
Jó, menj, de ne maradj sokáig!
-Nyomozónak képzeli magát. -Elég rossz nyomozónak.
Nagyi!
-Ha anya... -Most nyaralunk! Tessék.
Egyél sokat, élvezd az életet!
Sétálok egyet.
Menj csak! Én majd itt sétálgatok.
-Biztos? -Teljesen.
Jól van.
Magamra hagytak, mint mindig.
Uram!
-Mi a wifijelszó? -Nincs 4G-je?
De igen. Csak nincs térerő.
De igen, asszonyom, van térerő.
Egy, kettő! Egy, kettő!
Hajrá! Egy, kettő, egy, kettő...
Pihenj! Szép volt, lányok!
Ne lassítsatok! Tovább!
-Gyorsabban! -Köszi!
Előre nézni, fiúk!
Mindig ezt csinálja, ugye?
-Mi van veletek? -Kérdezd a seggfejet!
Összevesztetek?
Majd most is eljátssza, mennyire szenved.
Aztán majd pitizel neki, hogy rendbe hozd a dolgot.
Tudod, Shwethával fogadtunk, hogy meddig bírjátok még együtt.
Nem. Ez most más. Ennyi volt.
Ne hülyéskedj! Rólatok van szó. Niviről és Karthikról.
Már hat éve ezt nézem.
Lányok, szünetet tartotok?
Várj csak, ezért utazol el?
Atyaég! Shwetha elmondta. Nagyapa régi kocsijával!
Ennyire kétségbe vagy esve?
Ez csak egy kis kirándulás. Anyával és a nagyival.
Koncentráljatok, lányok! Izzadni, nem lazsálni!
Komolyan?
Ezt nevezed nagy utazásnak?
A 200 éves nagymamáddal?
Megőrültél?
Nagyapád ideadja a kocsit.
Jayaprakash úr ad majd egy kis pénzt?
Le vagyok égve. Máshogy nem szabadulok el.
-Lányok, érjétek utol a fiúkat! -Gyere!
Nivi!
Segíts már neki!
Szemét dög!
Rohadtul befejeztem!
Hé...
-Miért kiabálsz? -Megijesztettél!
Te is engem.
Jól van.
Oké.
Kicsim!
Az elmúlt évben egy fedél alatt éltünk.
De én sem tudhatok mindent. Szóval ki vele...
Mi bánt, drágám?
Mi az?
Kislányom!
Ezek lennének a legszebb éveid,
de mintha mindjárt elsírnád magad!
Ha így folytatod, Morcoskának foglak hívni!
Nem értenéd meg a gondjaimat, nagyi.
Nyilván nem tudom, mi az a "gond".
Sose voltam annyi idős, mint te, ugye?
Már öregasszonynak születtem!
Érted, amit mondok?
Mondj valamit, kicsi lány!
Mi az a gond, amit nem érthetek?
Mondd el, kicsim!
Miért, te is krikettezel?
Csak egy krikettjátékos értheti meg, mi a baj?
Mondd el úgy, hogy én is értsem,
és akkor érteni fogom.
Mit szeretsz a krikettben?
-Mondd el! -Nem tudom elmagyarázni, nagyi.
De amikor az ütővonalhoz állok,
megszűnnek az élet nehézségei.
Egyszerre egy labda.
Mert a labda eltalálásához testnek, észnek és ütőnek együtt kell működnie.
Mikor az ütő a labdához ér...
Abban a pillanatban...
úgy érzem, én vagyok az univerzum középpontja.
Csak akkor vagyok önmagam, amikor krikettezem, nagyi.
Tudod, mit akarsz. Akkor hol a gond?
Épp egy bokasérülésből lábadozom.
És kezdek kiöregedni.
-Egek! A fiatal nem értékeli a fiatalkort. -Nagyi!
Nem hinném, hogy az unokámat már ennyi is kikészítené.
Van még valami.
Ha el akarod mondani, mondd csak!
Ha krikettezni akarok, valami másról le kell mondanom.
Mi van, ha mindkettőt elveszítem, és semmit nem nyerek?
Szóval ez az a probléma.
Mindegy, nagyi.
Nem kell se a krikett, se a krikettjátékos.
Jaj, ne! Videóhívás apától!
Mondtam, hogy kapcsold ki, ugye?
-Apa, ne hívogass így! -Chanduma!
Bocs, hogy zavarlak. A barátod apjának, a neurológusnak a számát
meg tudnád adni, kérlek?
-Miért? Kinek? -Semmiség, drágám.
Balának volt egy kis balesete.
Balesete?
Hol? Mi történt?
Biztos a stressz miatt...
Először azt hittem, migrén...
De most húzódik az egyik oldalam.
És elmosódott a beszédem.
Ez most nem lényeges. Átküldöd a számát?
Ne aggódj!
Szia!
Apa!
Hívd Balát!
Veszekedtem vele, nagyi.
Miattam ütötte el egy teherautó!
Aljas dög vagyok.
Bala, vedd már fel!
Hé, el akarod mondani anyádnak?
Az egész útnak vége, haza kell mennünk Csennaiba!
Tudni akarod, mi történik otthon?
-Hívd Balát! -Te komolyan a nagymamám vagy?
Nem is aggódsz a fiadért és az unokádért?
És te komolyan az unokám vagy?
Mikor eltörted a bokádat, talán apád ápolt?
Azt hittem, rám fogsz hasonlítani. De mindegy.
-Hol van anya? -Biztos a mosdóban.
Nem. Mi van, ha apa felhívta, és megkérte, hogy menjen haza?
Azt kétlem.
Maradj itt, megnézem.
Hová mész egyedül? Ejnye...
Hová lett?
Sehol nem találom anyát, nagyi.
Hová mehetett?
Ez neki új hely. A közelben lesz.
A közelben kell lennie. Ne aggódj!
Vissza fog jönni.
Anya!
-Nivi! -Ott van?
Mondtam, hogy előkerül.
-Találkozzunk a recepción, most! Jó? -Jó.
Ez a hely, ez az épület...
-Ő az anyósom. -Jó estét!
-A lányom, Nivi.
-Helló! -Helló!
-Sindhuja és Rashi.
-Helló. -Helló.
Van a közelben egy jó étterem. Vacsorázhatnánk ott.
Itt még palackozott víz sincs.
És elállt az eső.
Ne itt együnk! Menjünk el valahová!
-Egy pillanat! -Oké.
Anyád életében először hozott egy döntést.
Ne szólj egy szót se, csak menj vele!
Mit gondolsz? Jön!
Mi ez a fura viselkedés? Ne kérdezzétek meg, hogy járnak-e!
Járnak?
Csak kulturáltan!
-Főleg te. Ne bámuld őket! -Nem bámulom!
Csak azt mondtam, hogy álmos vagyok. De ti menjetek csak!
Hogy hagyhatnánk itt egyedül?
Ne aggódj! Társaságnak itt lesz a recepciós.
Nagyi...
Érezzétek jól magatokat!
Nagyon szép. Köszönöm.
Nem is olyan rossz ez a hely.
Elvihetlek titeket a gyerekkori kedvenc helyemre.
-Mit szóltok? -Oké.
-Jó! -Nagyon jól hangzik.
Remek ötlet.
A szent helyre, ahol minden találkozik
Megyek, repülök
Menjünk?
Menjünk, anya!
Mostantól
-Oké? Menjünk! -Jó.
Ó, szentjánosbogarak
Odakinn, a fénybaldachin alatt
Gyermeknek éreztem magam
Úgy éreztem...
Én vagyok ez, vagy valaki más?
Milyen csend alkotta ezt a zenét?
Ez a tudás állapota lenne?
Elolvadtam, újjászülettem Teljesen megváltoztam
Olyan szép, ugye?
Ha otthon maradunk, ezt sem láttuk volna!
Köszönöm, Nivi!
Szia, Bala! Hogy vagy?
Miért nem vetted fel?
Jól vagyok. Csak, veled ellentétben, van munkám.
Dolgoznom is kell.
Apa azt mondta, baleseted volt.
Megkarcolódott a bringám. Megjavíthatod nekem.
Ne felejts el hozni nekem fülhallgatót!
Ha belegondolok, hogy aggódtam miattad!
Oké. Hogy van apa?
Miért kérdezed? Jól.
Azt hitte, sztrókja van, és elkérte egy neurológus számát.
Micsoda? Mikor?
Két órája.
Itt vagyok. Ha baj lett volna, engem hív.
Tudja, hogy benned nem bízhat.
Nézd meg, hogy van! Figyelj...
Ha úgy érzed, haza kellene mennünk...
Ezért röhögtem ki az utazásotokat.
Anyával csak a szátok jár,
úgyis hazajöttök valami ürüggyel.
Eszünkben sincs hazamenni!
Akkor ne gyertek!
Ma este megy ki élőbe a projektem. Mennem kell. Szia!
Hé, ha apa...
Apa? Mi történt?
Mi az? Mi történt?
Te mondd el neki!
A férjem veszélyben van.
Én meg a szentjánosbogarakat nézem!
Ezért nem merünk elmondani neked semmit.
Látod, mit csináltál?
Sosem hozol jó döntést.
Ha a férfiak nem bíznak bennem, nincs igazuk.
Erre te is ugyanezt csinálod. Szerinted ez rendben van?
Csak a bajusz különböztet meg a fiadtól.
Kaveri, értsd meg!
Előbb volt a fiam, mint a férjed.
Nagyon is jól ismerem.
Hogyhogy pont akkor betegszik meg, amikor nem vagy otthon?
Miért nem múlt csütörtökön?
Farkast kiált.
És ha ez most igazi farkas?
-Ugye, Nivi? -Épp azt akarja, hogy ezt hidd.
Ha egy picit is elhiszed, sikerrel járt!
Nem érted, Nivi!
Majd megérted, ha férjnél leszel.
Hazautaznál 650 kilométert, csak hogy beadj neki egy kis paracetamolt?
Próbáld megérteni!
Nézd...
Figyelj ide, drágám!
A csónak csak akkor halad, ha kitartóan evezünk.
Amíg el nem hagyjuk a partot, addig nehéz.
Hatalmas lesz a hullámverés. A csónak partra futhat vagy felborulhat.
Homok megy majd a szemedbe.
Azt kívánod, bár a parton maradtál volna.
De ha kitartóan evezünk, kijutunk a tengerre.
És odakint minden nyugodt.
Ilyen az élet.
Kaveri, figyelj ide!
Képes vagy rá!
-Mit gondolsz? -Szerinted ma este lelép?
Mi? Hálóingben?
Kaveri!
Ez a te életed, a te döntésed.
Ha akarod, továbbmehetünk.
Ha nem, akkor hazamegyünk.
Nagyi!
Oké?
Majd reggel mondd el, hogy döntöttél.
Jól jegyezd meg, életed végéig szenvedni fogsz!
Mi történt?
Nagyon kell pisilnem.
-Jó reggelt, apa! -Chanduma...
Hogy vagytok?
Kihívtad az orvost?
Igen. Mindenfélét mondott.
Beszélj érthetően!
Be akar utalni a kórházba. Stressz, magas vérnyomás...
Tudni akarja, miért.
Nem mondtam el neki, hogy mind itthagytatok.
Milyen messze vagytok?
-Miért, apa? -Csak kérdeztem...
Úgy 600 kilométerre.
Visszafelé ne a Chittoor Roadon gyertek!
Borzalmas a forgalom. Elkéstek.
Igen! Megyek!
-Mi az, nagyi? -Tedd le!
Oké, apa, később beszélünk.
Mosnivaló?
Pisilnem kell.
Van gyufád?
Tedd, amit mondok. Ne kérdezősködj!
Még semmi. Gyere vissza holnap!
Látod már, mennyire hasznos a telefon, amit adtam?
Hozol nekem hat bondát?
Forró legyen, és ropogós,
egy kis sűrű csatnival.
Hozz egy párat magadnak is!
-Ha most elindulunk, mikor érünk oda? -Hova, kicsim?
A fiad Oscart érdemelne, akkora színész!
Azt hiszi, ő az új Sivaji!
Soha többé nem hívom fel.
Elhagyjuk ezt a partot.
Asszonyom, ne felejtsenek el öt csillagot adni ránk!
A feliratot fordította: Dranka Anita
Kreatív supervisor: Balazs Cserhati