РАДЖАРАТНАМ
Vinter er herlig, ikke sant?
Vi er fortsatt i Chennai.
La oss dra på tur.
Bare du og jeg.
Skal vi dra til Ooty og se en ekte vinter?
Ja?
Da drar vi til Ooty!
En ekte biltur!
Det er perfekt.
Lykkesmykke.
Lykkesmykket mitt!
En buss på vei til Chennai.
Og den!
Mamma, nyhetsinnslag!
Chennai er en metropol. Det går mange busser dit hver dag.
Du trenger ikke reagere på alle.
Er dere ikke sultne?
Hun må spise før hun tar pillene sine.
Vi kan ikke overleve på luft.
Det er akkurat det du trenger. Pust litt. Lev litt!
Jeg ber om mat, og du gir meg en preken.
Jeg får sjansen når du kommer til meg og er sulten.
Hvorfor stirrer du?
Jeg blir stresset når jeg er sulten.
Der, takk.
Bare et øyeblikk.
Én rasam vada!
Besta, har vi ikke gitt henne mat på årevis?
-Hva er det? -Ingenting.
Jeg blir sulten når jeg er stresset.
Bare spis. Kos deg. Spis så mye du vil.
Vi må dra for å være i Tumkur før det blir mørkt.
Skal vi til Tumkur i kveld? Akkurat!
Straks tilbake.
-Hvor skal du? -Herregud!
Jeg må tisse.
Skal jeg bli med?
Jeg trenger ikke selskap. Jeg har tisset alene i 70 år!
Bare gå. Mer mat på vei!
To kaffe, takk.
Mamma, se på klokken.
-Det er meg, Vatsala! -Sundari?
Ja. Jeg fikk ikke det nummeret av deg.
-Men vi dro. -Hva? Hvorfor?
-Hør på meg. -Er du sprø?
Jeg kan bare styre bilen dit om du finner stedet.
Beklager at jeg plager deg.
Jeg har ingen andre enn deg. Det er derfor jeg ringer.
-Finn telefonnummeret. Vær så snill. -Sundari...
Jeg må møte dem.
Vær så snill, forstå.
Ikke glem å skaffe telefonnummeret.
-Greit. -Takk.
-Skal jeg legge på? Ha det. -Ha det.
Herregud...
Det er galt av oss å ikke ringe.
Det er en telefon der. Jeg ringer.
Du trenger ikke...
Det er best om besta ringer.
Ro deg ned, mamma. Jeg har sendt en melding.
Hei! Unnskyld meg! Regel nummer to!
Skulle vi ikke la være å ta med mobilene?
Men du tok med din?
Dette er juks! Jeg hadde tatt med min om jeg hadde visst det.
Én av oss må ha mobil, for sikkerhets skyld.
Besta hadde skapt oppstyr om jeg sa det.
Du kan ikke engang sette mobilen din i stillemodus!
Jeg kan være slu.
Jeg kan også være slu.
Jeg kan også være slu!
Ikke tro at alt du gjør, er rett.
Jeg har ikke vekslepenger.
Jeg vet det.
-Hva vet du? -Det du tror jeg ikke vet.
Du vet ikke hva du vet. Hvordan kan du vite det du ikke vet?
Hva vet du om hva jeg vet? Du vet ikke hvor mye jeg vet.
Jeg kan ikke ta Venner for livet-replikker med en som ikke har sett det.
Jeg vet at du har kjæreste.
Jeg vet at dere krangler.
Hvem er slu nå?
Og jeg kan replikkene.
"Ged i dalg."
Vijay og Suriya, 2001!
Ser du? Han vet det. Det er bare du som ikke gjør det.
Tenk over det!
Han sa vi ikke holdt ut en eneste dag.
Vi ville bare vise det. Og det gjorde vi. Så vi vant.
Vant vi ikke?
Vi kan dra tilbake nå!
Det var det jeg sa!
Er vi her bare for å vise at vi kan?
Alt dette for å unngå telefonsamtalen?
Fikser det alt om du drar hjem?
Der er telefonen. Vær så god.
Hvem skal ringe?
Én, to, tre!
Hallo?
Jeg la igjen en lapp. Så du den?
Hvor er du? Shatabdi-ekspressen?
-Jeg kan ikke si det... -Hva?
Nei. Faktisk aner jeg ikke.
-Nivi kjører. -Hva? Kjører hun?
Hvem sin bil? På motorveien?
Og det er greit for deg? Den gamle kvinnen med dere, moren min...
Er hun der, eller har dere mistet henne? Dette er sprøtt, Kaveri!
Vi er trygge.
Vi planla turen godt...
Hva faen planla dere? Hvem tror du at du er?
Om noe skjer med moren min eller Chandra...
Har jeg noen gang brutt reglene? Hvorfor kan du ikke stole på meg...
Nei, du skal høre på meg! Nå er det nok tull!
Kom tilbake! Med én gang!
Ellers skal du lide resten av livet. Sann mine ord.
Hallo?
Mamma?
Ja, det er meg.
Vil du ha en hushjelp eller en kone?
Svigerdatteren min er ikke hushjelpen din. Få det inn i hodet.
Bare kom hjem!
Vi kommer når vi er klare.
-Greit? Ha det! -Mamma!
-Mamma? -Ha det.
Ikke gråt. Det ordner seg.
Tørk bort tårene. Skal vi gå?
Faren din bryr seg bare om dere to.
Hadde ikke brydd seg om jeg ble påkjørt av en buss.
-Hva er det? -Det er ingenting.
-Den er ikke min! -Sigarett, ikke sant?
Her.
Det begynner å bli sent. Kom, så går vi!
-Vi må dra. Kom. -Stopp!
Svar på spørsmålet! Røyker du?
Nei! Jeg er cricket-spiller! Jeg røyker ikke. Det har jeg aldri.
Besta, kom! Det begynner å bli sent!
Kom, mamma!
Det er Balas sekk. Jeg tok den for å tirre ham.
Jeg vil ikke gi ham bråk, men...
Røyker du?
Jeg sa at jeg ikke røyker!
Faren din gir meg skylden for dette også.
Besta!
Først en kjæreste. Nå sigaretter også!
Vet du ikke hva som er verst?
Én forårsaker kreft, den andre sure oppstøt og hjertesorg.
Velg selv.
Hallo. Sigarettene er mine.
Jeg vet ikke hva som skjer.
Ser du?
Selv ikke Gud godtar det!
Vi kan ikke bli her.
Det er ikke Taj... Men det er bare for i natt.
Vi går inn.
Det så ikke sånn ut på bildene på nettet.
Stille! Ikke prøv å unnskylde deg!
Alt føles som et tegn som sier vi skal dra tilbake. Kom.
Gjorde du en feil med bookingen?
Hun sa hun skulle ordne alt, og fikk oss til denne rønna!
Er dette en diger feil? Idiot!
-Det er morsomt, Kaveri. -Se!
Se bildene og omtalene! Jeg sjekket før jeg betalte.
Jeg innrømmer at jeg gjorde en feil. Hva gjør vi nå?
Vi drar. Finner et annet sted. Kom.
Du har brutt regelen.
-Jeg sa "ingen mobiler". -Én av oss bør ha en.
Du burde ikke tatt den med. Hvordan kunne du?
-Er det viktig nå? -Greit.
-Vi går! -Kom.
Kom igjen!
Kom, så går vi!
Ser du? Selv ikke Gud orker det.
Hvorfor tok du med mobil?
Vær stille, besta.
-Mamma... -Kom.
Legitimasjon, takk.
Jeg ga dere det beste rommet. Den beste rabatten.
Besta?
Besta!
Om det var et annet hotell i nærheten...
Om den teite vindusviskeren funket, hadde vi ikke måttet komme hit.
Kos dere i brudesuitene!
Kom!
Kom inn!
Ser dere? Lys!
Hjerter! Roser! Mye å kose seg med!
Hva?
-Skal du noe sted? -Nedenunder.
-Hvorfor? -For å strekke ut.
Jeg blir med.
Hvorfor gå ut alene på et fremmed sted?
Jeg ville også blitt med. Du sa det da jeg hadde skiftet!
Slapp av. Vi er tilbake om ti minutter. Kom.
Maks!
-Hei! -Hva er det?
Hva gjør du?
Gå. Kom snart tilbake.
-Hun tror hun er detektiv. -En dårlig en!
Besta!
-Om mamma... -Det er ferie! Her!
Spis godt og vær glad.
Jeg går en tur.
Bare gå. Jeg spaserer her.
-Går det bra? -Absolutt.
Greit.
Alene, som alltid.
Sir!
-Wifi-passordet. -Har du ikke 4G?
Jeg har det. Dere har ikke dekning her.
Jeg har veldig god dekning.
Én, to.
Kom igjen. Én, to, én, to...
Slapp av! Bra, jenter!
Ikke senk farten. Fortsett!
-Fortere! -Takk.
Se fremover.
Gjør han ikke alltid dette?
-Hva skjer? -Spør drittsekken.
Krangler dere?
Han er såret og vonbroten, som alltid.
Så trygler du og snakker og ordner opp.
Vet du at jeg og Shwetha vedder? På hvor lenge du holder ut?
Nei. Denne gangen er det annerledes. Jeg tror det.
Ikke vær sprø. Det er dere to. Nivi og Karthik!
Har sett på dette i seks år.
Jenter! Har dere pause?
Vent! Er det derfor du skal på tur?
Herregud! Shwetha sa det! Dere tar bestens gamle bil.
Er dere så desperate?
Det er bare en liten tur. Med mamma og besta.
Konsentrer dere. Ta i, ikke ta den helt ut.
Seriøst?
Mener du at dette er en stortur?
Med din 200 år gamle bestemor på slep.
Er du sprø, eller?
Bestefaren din gir oss bilen sin.
Gir Jayaprakash meg penger?
Jeg er blakk. Kommer ikke ut på noe annet vis.
-Jenter! Ta igjen guttene. -Kom.
Nivi!
Hjelp henne!
Jævla drittsekk!
Det er så slutt!
Hallo...
-Hvorfor skriker du? -Du skremte meg!
Meg også!
Ja!
Vesla!
Vi har bodd under samme tak det siste året.
Jeg kan ikke vite alt. Så si meg...
Hva er det som plager deg?
Hva er det?
Vesla.
Dette er alderen da man er lykkelig.
Men du ser ut som en skrikerunge!
Skal vi bytte navnet ditt til Sutre-Smitha?
Du kommer ikke til å forstå.
Jeg vet ikke hva problemer er!
For jeg har aldri vært på din alder.
Jeg ble født som gammel kvinne!
Forstår hun?
Vesla... Snakk med meg.
Hva er problemet jeg ikke forstår?
Si det.
Hvorfor? Spiller du cricket?
Forstår bare en cricketspiller problemet?
Si det på en måte jeg forstår.
Jeg vil forstå.
Hvorfor liker du cricket?
-Si meg hvorfor... -Jeg kan ikke forklare det, besta.
Men når jeg er på banen,
forsvinner problemene mine.
Bare én ball av gangen.
For å spille ballen må tankene mine, kroppen min og balltreet samarbeide.
Når balltreet og ballen møtes...
I det sekundet
føler jeg at jeg står i sentrum av universet.
Jeg føler meg bare som meg selv når jeg spiller cricket, beta.
Du kjenner deg selv. Så hva er problemet.
Jeg har alt hatt en ankelskade.
Dessuten begynner jeg å bli gammel.
-Gud, du kaster bort ungdom på de unge. -Besta!
Jeg tror ikke barnebarnet mitt plages av alt dette.
Noe annet.
Si det til meg om du vil.
Om jeg vil spille cricket, må jeg gi opp noe annet.
Hva om jeg mister begge deler og ender opp uten noe?
Så det er problemet.
Glem det, besta.
Vil ikke ha cricket eller spilleren.
Å nei! Pappa vil ha en videosamtale!
Jeg ba deg skru av.
-Pappa, slutt å ringe slik. -Chanduma!
Beklager å forstyrre. Faren til vennen din, nevrologen...
Kan du sende nummeret hans?
-Hvorfor det? Til hvem? -Det er ingenting.
Bala hadde et lite uhell.
"Uhell"?
Hvor? Hva skjedde?
Kanskje på grunn av stresset...
Først trodde jeg det var migrene...
Nå kjenner jeg en spenning på én side.
Og jeg prater uklart.
Glem alt det. Kan du sende meg nummeret?
Ikke bekymre deg.
Ha det.
Pappa!
Ring Bala.
Jeg kranglet med ham!
Jeg håpet han skulle bli påkjørt av en lastebil!
Jeg er fæl.
Svar, Bala.
Skal du si det til moren din?
Hele turen blir ødelagt. Vi må dra tilbake til Chennai!
Vil du vite hva som skjer hjemme?
-Ring ham. -Er du faktisk bestemoren min?
Bekymrer du deg ikke for sønn og barnebarn?
Er du faktisk barnebarnet mitt?
Da du brakk ankelen, tok faren din seg av deg?
Jeg håpet du skulle ta etter meg. Glem det.
-Hvor er mamma? -Kanskje på badet?
Nei. Kanskje pappa ringte og ba henne komme tilbake.
Nei, det tviler jeg på.
Bli her. Jeg sjekker.
Er du alene? Herlighet...
Hvor er hun?
Ingen tegn til mamma, besta.
Hvor kan hun ha dratt?
Nytt sted. Hun må være i nærheten.
Hun må være her. Slapp av.
Hun kommer tilbake.
Mamma!
-Nivi! -Er hun der?
Jeg sa jo hun kom tilbake.
-Møt meg i resepsjonen. Fort. Greit? -Greit.
Dette stedet, denne bygningen.
-Dette er svigermoren min. -Hei.
-Datteren min, Nivi.
-Hei! -Hei!
-Hei. -Sindhuja og Rashi.
-Hallo. -Hallo.
Det er visst et bra sted å spise middag på i nærheten.
De har ikke engang flaskevann her.
Og det regner ikke.
Vi spiser ikke her. Vi går ut.
-Bare et øyeblikk. -Ja.
Moren din har tatt en avgjørelse for første gang.
Ikke si noe. Bli med henne.
Hva tenker du? Hun kommer.
Hva slags oppførsel er dette? Ikke spør om de er kjærester.
Er de kjærester?
Ha litt manerer.
-Spesielt du. Ikke stirr. -Nei da.
Jeg sier bare at jeg er søvnig! Dere kan gå. Kos dere!
Hvordan kan vi la deg være alene?
Slapp av. Jeg har resepsjonisten til selskap.
Besta...
Ha det gøy.
Det er veldig godt. Takk.
Jøss!
Dette stedet er ikke så ille.
Jeg kan ta dere med til et sted der jeg pleide å henge som barn.
-Hva sier dere? -Ja.
-Ja! -Høres bra ut.
God idé.
På leting etter det hellige sammenløpet
Går jeg, flyr
Skal vi gå?
Kom, mamma.
Etter dette
-Ja? Kom. -Ja.
O, ildfluer
Ute, under lysets baldakin
Jeg følte meg som et barn
Jeg følte, jeg følte...
Var det meg eller en annen?
Hvilken stillhet laget denne musikken?
Er dette en vitende tilstand?
Jeg smeltet, jeg ble født igjen Jeg forandret meg fullstendig
Fint, ikke sant?
Dette ville ikke skjedd om vi hadde blitt hjemme.
Takk, Nivi!
Hei, Bala! Hvordan går det?
Hvorfor svarte du ikke?
Det går bra. Jeg er ikke arbeidsløs som deg.
Jeg har jobb.
Pappa sa du hadde et uhell.
Sykkelen min fikk en liten skramme. Du kan fikse den for meg.
Ikke glem å kjøpe ørepropper til meg.
Tenk at jeg bekymret meg for deg!
Greit! Hvordan har pappa det?
Hvordan det? Han har det bra.
Han trodde han hadde slag, og ville ha nummeret til en nevrolog.
Hva? Når?
For to timer siden.
Jeg er her. Om noe var galt, ville han ha ringt meg.
Han vet du ikke er til å stole på.
Se til ham! Hør her...
Om vi må komme tilbake...
Det var derfor jeg lo av biltur-ideen.
Dere er tøffe i kjeften,
men finner påskudd til å dra hjem.
Vi har ikke tenkt å komme hjem.
Så ikke gjør det!
Prosjektet mitt går live i kveld. Må legge på. Ha det.
Du, om pappa...
Pappa? Hva har skjedd?
Hva er det? Hva har skjedd?
Snakk med henne!
Mannen min er i fare.
Og jeg ser på ildfluer!
Det er derfor vi ikke sier noe til deg.
Se på dette!
Du tar aldri rett valg.
Når mennene ikke stoler på meg, er det galt.
Men dere gjør det samme. Hvordan kan det være greit?
Den eneste forskjellen på deg og sønnen din er en bart.
Kaveri, forstå dette.
Han er først sønnen min, og så mannen din.
Jeg kjenner ham veldig godt.
Hvorfor ble han beleilig nok syk etter at du dro hjemmefra?
Hvorfor ikke forrige torsdag?
Han roper bare ulv!
Om han faktisk er syk...
-Ikke sant, Nivi? -Han håper du tror det.
Om du tror på det, selv bare litt, er oppgaven utført.
Du skjønner det ikke!
Du vil forstå når du er gift.
Må du reise 650 kilometer tilbake for å gi ham medisin så han blir bra?
Prøv å forstå!
Hør her...
Hør på meg.
Båten beveger seg bare om vi padler jevnt.
Det blir vanskelig til vi har kommet vekk fra bredden.
Det blir store bølger. Båten kan gå på grunn eller kantre.
Du får sand i øynene!
Du kommer til å ønske at du holdt deg på land.
Men om vi padler jevnt, kommer vi ut på havet.
Da kommer alt til å være rolig.
Sånn er livet.
Kaveri, hør på meg.
Du klarer det.
-Hva tror du? -Drar hun i kveld?
I nattkjolen?
Kaveri.
Det er ditt liv, ditt valg.
Vi kan fortsette om det er greit for deg.
Om ikke drar vi hjem.
Besta?
Greit?
Si fra i morgen tidlig.
Ellers skal du lide resten av livet. Sann mine ord.
Hva skjedde?
Jeg må tisse.
-God morgen, pappa. -Chanduma...
Hvordan går det?
Ringte du legen?
Ja. Han hadde mye å si.
Vær tydelig, pappa.
Han vil legge meg inn. Jeg er stresset, har høyt blodtrykk...
Han vil vite hvorfor.
Jeg sa ikke at dere dro fra meg.
Hvor langt unna er dere?
-Hvordan det, pappa? -Jeg spurte bare...
Rundt 600 kilometer unna.
Ikke ta Chittoor Road når dere kommer tilbake.
Masse trafikk. Dere kommer sent.
Ja! Kommer!
-Hva er det, besta? -Legg på.
Greit. Vi snakkes senere.
Klesvasken.
Jeg må tisse.
Har du fyrstikker?
Gjør som jeg sier. Ikke still spørsmål.
Ikke noe enda. Kom i morgen.
Ser du hvor nyttig mobilen jeg ga deg, er?
Kan du gi meg seks bondas?
Sørg for at de er varme og sprø,
og med litt tykk chutney.
Ta et par selv også.
-Om vi drar nå, når kommer vi dit? -Hvor?
Det venter en pris i Goa for skuespillertalentet til sønnen din.
Tror han er en ny Sivaji!
Jeg skal aldri ringe ham igjen.
Vi forlater bredden!
Ikke glem å gi oss fire stjerner.
Tekst: Heidi Rabbevåg
Kreativ leder: Gry Impelluso