ÚT A SZABADSÁGBA
Tessék, próbáld fel!
Tökéletes lesz a partira.
Nem sok egy kicsit?
Vedd le a fülbevalót!
Miért nem engeded le a hajad?
Minden szem rád fog szegeződni!
Menjek ki úgy, hogy nincs befonva a hajam? Chandru úgysem engedi meg.
Mit nem enged meg Chandru?
Szia, Chandru!
Nem tudtuk, hogy ilyen korán hazajössz.
Az őrnagy holnapra hívott meg minket, ugye?
Épp ruhákat próbáltunk.
Most akartunk átmenni anyához Rajáért.
-Gyere, menjünk! -Így akarsz elindulni?
Nem. Még átöltözöm.
Szerintem nagyon jól nézel ki, Sundari.
Ezt kellene felvenned holnap.
Majd ott találkozunk.
Sundari!
Szóltam az őrnagynak, hogy nem tudunk menni holnap.
Családi vacsorára megyünk, megünnepeljük, hogy előléptettek a cégnél.
Most a parti miatt szomorkodsz ahelyett, hogy örülnél, hogy előléptettek?
Jaj, dehogyis!
Szóval, hová megyünk holnap?
-Engedj el! -Hová...
RECEPCIÓ
Köszönöm.
Menjünk!
Egmore, Norton Street 15. Csak öt percnyire van innen.
Emlékszel, merre jártunk haza a suliból?
Ha mutatod az utat a kocsisnak, hazavisz.
Be kell fejeznem valamit, de nemsokára visszajövök.
Indulhat! Vigyázz az öcsédre!
-Kérsz egy kis teát, Vikram? -Nem, köszi.
Vikram kitölti a papírokat. Felhívjuk apát?
Nem, előbb keressük meg az orvost.
Lássuk, mit mond, aztán felhívjuk apádat.
Szükségem van még öt percre.
Mennyi idő telt el?
Ő nem a nagyid orvosa.
És ő nem a nagyi.
Azt hittem, csak szimulál.
Megkérte Vikramot, hogy vigye el Dharamszalába.
Én meg bunkó voltam vele.
Többet mondtam a kelleténél.
Mostanáig egyszer sem voltam tiszteletlen vele.
Rettenetes érzés, hogy ez lehet az utolsó dolog, amit mondtam neki.
Anya, nem lehetsz mindig tökéletes.
Mivel tiszteled a korát, mindig elfojtottad a haragodat a kedvéért.
Meddig lehet ezt kibírni?
Ügyelni arra, mit mondasz, ahelyett, hogy elmondanád a véleményed?
Nem gondolhatsz mindig arra, hogy mennyi lehet még hátra másoknak.
Meg kell találnom az egyensúlyt aközött,
hogy a saját életemet élem,
és hogy nem bántok meg másokat.
Singh úr!
Nagyon fájt tegnap,
hogy láttam, milyen boldog Julia.
Úgy éreztem, mélypontra kerültem.
De most olyan jelentéktelennek tűnik az egész.
Nem értem.
Így van ez, drágám.
Ha szívrohamot kapsz, megfeledkezel a fejfájásról.
Ez nem így van, anya.
Ha most történne valami még rosszabb, a nagyi állapota kevésbé lenne fontos?
Igazad van.
Semmi nem állandó,
csak a változás.
Miért van mindennek két oldala?
Miért kell mindig választani két lehetőség közül?
Miért nem lehet az egyik az egyik, a másik meg a másik?
Azért beszélsz összevissza, mert alváshiányod van.
Nem értek semmit.
Most már értem.
Mit csinálnak az intenzív előtt? Sundari nem itt van.
Hanem az emeleten.
Anyuka...
Nagyi!
Hé...
Mindketten megszegtétek az út negyedik szabályát.
Leráztátok az útitársatokat.
Hé! Csak vicceltem!
Öreg vagyok, ezért a folyadékhiány, az alacsony vérnyomás, a gyomorsav...
Együttes erővel kiütöttek.
Egy üveg ásványvíz, pár savlekötő,
sok csoki, és Sundari már fel is épült!
Ne sírj! Nem történt semmi. Jól vagyok.
Mi a baj, drágám? Jól vagyok.
Halló!
Szia, Rajaratnam!
Raj!
Tudod, hányszor hívtalak?
Mindig ki voltál kapcsolva.
Kit hívjak vészhelyzet esetén?
Na, kit?
Oké, hagyjuk. Miért hívsz ilyen későn?
Édesanyád rosszul érezte magát, de már jól van.
Nincs miért aggódnod.
Csak kiszáradt, és gyötörte a gyomorsav.
Semmiség, ugye?
Mászkál és be nem áll a szája, mint mindig, ugye?
Szemmel tartjuk, ahogy az orvos kérte.
Nemsokára hazaviszem.
Halló!
Mondom, nemsokára hazamegyünk édesanyáddal.
Tehát csak akkor hívsz, amikor anyám rosszul van?
Máskülönben nem vennéd a fáradságot?
Tudom, mi az, ami fontos neked.
Valahányszor hazatelefonáltál, csak róla vagy a gyerekekről érdeklődtél.
Te hogy vagy?
Tudni szeretném, Kaveri. Hogy vagy?
Én...
Boldog vagy, szabad, jól érzed magad?
Legszívesebben nemmel válaszolnék.
Esküszöm, szeretném azt mondani, hogy nem érzem jól magam.
Én is ezt szeretném hallani tőled.
De ha ezt mondanád, hazudnál.
Nekem ez már nem megy, Raj.
Megbeszélhetted volna velem.
Miért, meghallgattál volna?
Megértettél volna?
Mondd el most! Figyelek.
Csak játékszer vagyok neked, ugye? Akivel azt teheted, amit akarsz.
Éreztetted velem valaha is, hogy tényleg szükséged van rám?
Mondtad akár csak egyszer is, hogy kellek neked?
Miért nem?
Sértette volna az egódat, ha kimondod.
De ha mondtad volna, tudtam volna, hogy fontos vagyok neked.
Boldogsággal töltött volna el, hogy valaki szeret.
Úgy éreztem volna, megbecsülnek a családban.
És ettől az úttól ezt megkaptam, Raj.
Végre úgy érzem, stabilan állok a lábamon.
Eddig elveszettnek éreztem magam.
De most megtaláltam a helyemet.
Kaveri, ezzel azt akarod mondani, hogy köztünk mindennek vége?
Nem, Raj.
Minden marad a régiben. Semmi nem változik.
Csak én változtam meg.
Hé, ne változz túl sokat! Én olyannak szeretlek, amilyen vagy.
Ó, ezt nagyon is tudom.
Tipikus férj vagyok, csak akkor hiányzik az asszony, ha nincs itt.
Miért tartanálak ilyennek?
Miért? Hiányoztam?
Küldjek valamennyi pénzt?
A jegyekre vagy a kórházi költségekre?
Nem csak azért vagy, hogy másokat pénzelj.
Miért? Mi a baj ezzel?
Nem egyedül én vagyok csapdában. Te is.
Mindig a felelősségteljes családfőt alakítod.
Még fogmosás közben is
azt mormolod: "A családfő épp fogat mos."
Nem csak ennyi vagy, Raj.
Én tudom.
Hová lett a régi Raj? A régi kapcsolatunk?
Még megvan az a 20 rúpiás, amit 20 éve adtál.
Azt a Rajaratnamot akarom.
Hiányzik a régi Raj és a régi Kaveri.
Haragudtál rám, amiért elmentem?
Nem, ugrándoztam örömömben, hogy nincs itt a feleségem.
Néha kicsit haragudtam.
Főleg, amikor Bala pizzát és tésztát rendelt.
-Borzalmas! -Éttermi kaján éltek?
Mi máson? A szakácstehetségedet nem örökítetted át senkire.
Te séfkirálynő!
Rajaratnam, te most megdicsértél?
Hogy mennek a dolgok?
Mindenkinek te főzöl?
Nem, itt nincs főzés. Azért szöktünk el, hogy kikapcsolódjunk.
Kezdjük újra, Kaveri!
És ezúttal valami jobbat adok emlékbe,
mint egy 20 rúpiás bankjegy.
De legközelebb
velem szökj el, jó?
A páciens cukorbeteg, ez az egyetlen gond. Van más is?
-Várjuk meg a vizsgálat eredményét. -Szerintem is.
-Üdvözlöm Sharma urat. -Átadom.
-Örülök, hogy találkoztunk. -Minden jót!
Az orvosnak volt pár kérdése. Nincs miért aggódnotok.
SP teljesen jól van.
A korához képest erősek az életfunkciói, ami nem lep meg.
Elmehetünk? Elhagyhatja a kórházat?
Mindjárt megtudjuk.
Odahaza ki gondoskodik róla?
Apám. Tulajdonképpen más dolga otthon nincs is.
Mióta szedi a Lisinoprilt? Ami a vérnyomására való.
Nem tudom. Felhívom apát, és megkérdezem. Vagy anyát. Hol van?
Sundari cukorbeteg, igaz? Hallottam, ahogy Kaveri panaszkodik rá.
Metformint szed? Vagy inzulint is kap?
Azt nem, csak gyógyszereket.
Felhívhatom apát, megkérdezem, hogy mit.
Milyen egyéb gyógyszereket szed? Étrend-kiegészítőket?
Kalciumot, vasat, cinket...
És nagyon fontos lenne tudnom, nem allergiás-e valamelyik gyógyszerre.
Gondoltam, hátha tudod. Mindegy, majd megkérdezem Kaverit.
De nem találtam. Ezért...
Ra-ja-roo-ri...
Mi ez az ostobaság?
Belealudtam a beszélgetésünkbe, ugye? Mire felébredtem, elmentetek.
Gyere, pattanj fel!
Pattanjak fel, az én koromban? Ha gyorsan kelek fel, eltörik a csontom.
Hallgass rám, nagyi, és kelj fel!
Istenem! Van itt valahol egy kerekesszék?
Ne színészkedj, kelj fel szépen!
-Gyerünk! -Megszökünk?
Nagyjából.
-Kapj az öledbe, és fuss! -Gyere!
-Ne nyisd ki a szemed! -Jó.
-Hová viszel? -Tedd ide a kezed!
Jó. Megvan.
-Nyisd ki a szemed! -Oké, és...
Nézz előre!
A Tádzs Mahal!
Te jó ég!
Ez tényleg a Tádzs Mahal!
Az igazi.
Olyan gyönyörű!
Nagyon aranyos vagy ebben a zöld ruhában.
Mint egy kisgyerek.
Azért hoztál ide bekötött szemmel, hogy megmutasd?
Tudtam, hogy élvezni fogod a drámát.
Nagyi!
Az orvos azt mondta, túladagoltad magad.
Túl sok gyógyszert szedtél.
Nem voltál kint, a napon, a friss levegőn, bezárkózva éltél a szobádban.
Ezt így mondd el apádnak!
Egyetlen szót se hagyj ki! Kicsit el is túlozhatod.
Apa ártatlan, nagyi.
Nagyon fontos vagy neki.
Csak az érdekli, hogy életben maradjak.
És te mire vágysz?
Ez nem elég, ugye?
Semmit sem tudok rólad, nagyi.
Semmit.
Azt hittem, ezen az úton mi, hárman közel kerülünk egymáshoz.
De te és anya...
Mindhármunknak volt oka arra, hogy eljöjjön.
Érdekes belegondolni.
Elég az egyedüllétből, nagyi!
Én tudom, mi volt az oka, hogy eljöttem.
Te is biztosan tudtad.
Mindketten tudjuk azt is, anya miért jött el.
De te?
Nem csak arról van szó, hogy egy kicsit szabadon éljünk, ugye?
Ez az egyik ok.
De nem minden.
Nem is volt vihar Goában.
És Muruga urunk nem is jelent meg álmodban.
Nahát, nagyi! Még csak nem is tagadod.
Ha belegondolok, te tervelted ki az egész utat.
Miattad vagyunk itt.
És én örülök neki.
De mi volt az oka, nagyi?
Mindketten vakon követtetek, anélkül, hogy ismertétek volna az igazi énemet.
Dharamszalába akarok menni.
Fel akarom idézni, milyen érzés mosolyogni.
De hát velünk mindig nevetsz, nem?
Ha bohócok vesznek körül, hogy bírnám ki nevetés nélkül?
De valami másra gondoltam.
A szívem mélyéről jövő örömtől akarok mosolyogni.
Ki lakik Dharamszalában, nagyi?
Deva.
Te kérdezted, jó?
És én megmondtam a nevét.
Deva.
Kicsim...
Elvinnél Dharamszalába?
Velem jönnél, kérlek?
Menjünk, nagyi!
Köszönöm, kicsim!
Hahó!
Ki van ott?
Szia!
-Bocs, nem akartam bujkálni, de... -Te vagy...
-Tudni akartam, visszajött-e Niveditha. -Karthik.
Bala. Nivi bátyja.
Még nem jött vissza.
Még egyszer bocs. Nem akartam...
Semmi gond. Nekünk sem szóltak előre.
Hirtelen mentek el.
Te jártál itt a múltkor is, ugye? Apa említette.
Légyszi, erről ne beszéljünk!
Az előbb azt hittem, apád jön. Ezért próbáltam elbújni.
Tudod esetleg, mikor jönnek haza?
Holnapután. Repülővel.
Oké.
-Oké, köszi. Szia! -Nincs mit.
Letiltott, mi?
Hová mész?
Cigiért, meg motorozni egyet. Te is cigizel?
-Krikettezem, tesó. -Ja, tényleg.
Milyen játékos Niveditha? Tényleg jó?
Mármint tudom, hogy a krikett az élete, meg minden,
de van tehetsége hozzá?
Rohadtul jó benne.
Oké. Szia!
Anyuka, tegnap felhívtam Rajot, és azt mondtam neki, holnap hazamegyünk.
De ne változtassunk a tervünkön!
Nála is utálom, amikor változtatgat.
Amikor azt ígéri, hogy jönni fog, aztán megvárat.
Váratlanul felhív, és közli, hogy két nappal később jön haza.
Mindig is utáltam.
Ezt hívják karmának.
Szenvedjen csak! Remek elképzelés.
Meg akartam mutatni neki, ki vagyok, hogy megpróbáljon meghódítani.
De nem megy valami jól neki.
Rajaratnam nagyon jó ember.
Jó fia az anyjának.
Nagyon jó apa.
És jó férj is...
Elnézést, ezt fel kell vennem.
-Bocsánat. -Semmi gond.
Anya! Szombaton indulunk.
Ha megérkeztek az eredményeid, és az orvos beleegyezik.
A banda elment.
Nem volt egyszerű távozásra bírni őket.
Sokat jelentesz nekik. Így Sundari, úgy Sundari.
Csak Vikram nem ment velük. Azt mondta, elkísér minket Dharamszalába.
Őt nem bírtad távozásra?
Ebbe ne menjünk bele, mert onnantól be nem áll a szája.
Viselkedjetek, mert meghallja!
Ha elmegyünk Dharamszalába, előveszem a legjobb modoromat.
Hölgyeim, béreltem trélert a kocsinak.
-Így épségben hazaviszik Csennaiba. -Köszönjük!
Mostantól csak repülő és taxi jöhet szóba.
Nagyszerű.
És, SP...
Beszéltem az orvossal.
Kiengedik.
-Köszönöm! -Istenem!
-Szép volt, nagyi! -Köszönöm!
Ez az, nagyi!
-Szóval? -Szóval?
-Majd kint várok. -Ne, üljön csak le!
-Köszönöm. -Akkor hindiül.
Szóval?
Deva?
Dharamszala?
Mi ez, kérdezz-felelek?
Oké. De legfeljebb tíz kérdést tehettek fel.
Csak igennel vagy nemmel válaszolok.
Gondold át, mielőtt kérdezel valamit!
-Vikram, maga a bíró! -Rendben.
-Így jó lesz, kicsim? -Oké.
Kezdhetjük!
Hol ismerted meg Devát?
Nivi és Kaveri csapata már az első körben veszített.
Erre nem lehet igennel vagy nemmel válaszolni.
Mielőtt kérdezel, beszéld meg velem, anya!
Hogy tehetném fel máshogy ezt a kérdést?
Az esküvőd előtt ismerted meg Devát?
Nem.
Deva a pasid?
Nem!
Ne hazudj, nagyi!
Chandru úrral volt az első és utolsó párkapcsolatom.
Hű! Az erényes feleség mintaképe!
-Természetesen. -Azta!
Dráma!
Csak 30 másodperc maradt. Ideje vécére mennem.
Igen. SP-nek igaza van.
Hölgyeim, tíz másodperc letelt. Húsz maradt.
Szóval nem is találkoztál vele soha.
Azt sem tudja, ki vagy.
Viszonzatlan szerelem?
Nem!
Tíz másodperc maradt!
Szóval szerelmesek voltatok egymásba, de ennyi.
Más nem történt. Ő a lelki társad.
Várj csak! Ő rajzolt le úgy, ahogy a Titanicban van?
Nem jó a kérdés.
Csak igennel vagy nemmel felelhet, SP!
Eltalálta Nivi?
Mi a válasz, nagyi? Igen vagy nem?
Minden rendben, csak a kérdések nem voltak jók.
Mitől ekkora ügy ez?
Pár nap, és mindent megtudtok.
-Tessék. -Jó napot!
Sundari vagyok Csennaiból.
Devához jöttem.
Üdvözlöm! Rashmi vagyok, a birtok gondnoka.
Kérem, jöjjenek be!
-Jó napot, Rashmi! -Jó napot!
-Szép a berendezés. Igazán különleges. -Köszönöm.
Kérem, foglaljanak helyet!
Teát? Tejjel vagy feketén?
-Tejes teát kérünk, mindannyian. -Rendben.
-És ön? -Nekem bármi megfelel.
Lepjen meg!
Jól van. Mindjárt jövök.
Sajnálom, kicsim.
Hogy tönkretettem a tervezett goai utadat.
Nélküled nem jutottam volna el idáig.
Köszönöm, kicsim.
Készpénzt és online fizetést fogadok el.
Mindig olyan keményen gürizel a családért.
De te tartasz össze minket.
Köszönöm, drágám!
A nagyi köszönőbeszédet tart.
Hé, fejezd be!
-Segíthetek? -Igen.
-De jó illata van! Mi ez? -Kangrai tea.
-Itt lakik, a birtokon? -Igen, a közelben nőttem fel.
-De szép kert! Kiülhetünk? -Igen.
-Hogy hívják? -Vikram.
-Honnan jött? -Bengaluruból. Járt már ott?
Nem. Még nem.
De remélhetőleg nemsokára.
-Meddig lesz itt? -Nem tudom. Sose tudom.
-A teád. -Nem kérem.
Csak haza akarok menni.
Hallgass, Nivi!
Mi jár a fejedben?
Mi az?
Dühös voltál Karthikra, és elszöktél Csennaiból.
Most meg elmenekülsz Vikramtól, mert felidegesített.
Mi vagy te, a kanjakumari expresszvonat?
-Anya! -Mi az?
Mondd el! Mi a baj?
Tényleg haza akarok menni.
Te, a nagyi, apa, Bala... Nekem ennyi elég.
Bala is?
Jól van, kicsim. Menjünk haza!
Boldogok leszünk. Csak mi.
Oké?
De most menjünk be, nyújtsunk lelki támaszt a nagyinak.
Gyere!
Te...
Deva?
Deva!
Sundari!
AKI IDEHOZOTT, ANNAK KELL HAZAVINNIE
A feliratot fordította: Dranka Anita
Kreatív supervisor: Balazs Cserhati