Føles som en film.
Hva da?
Å reise gjennom skoger og over fjell for å finne meg etter 38 år?
Det jeg ser og hører nå...
-Dette! -Som på film, ja.
Jeg sa til barnebarnet mitt...
...at jeg ville le fra hjertet. Se på meg nå.
Thirupurasundari Chandrasekhar.
Jøss!
Deva!
Trodde du jeg ikke ville huske det?
Det er så lenge siden jeg har hørt noen si hele navnet mitt.
Hvem har du vært sammen med?
Si det.
Tidene har forandret seg, Deva.
Det gjør meg glad.
Men litt trist også.
Jeg lurer på hvordan det hadde vært om vi hadde levd i denne tiden.
Hvordan det? Er vi døde nå?
Nei. Vi er absolutt levende.
Da er det også vår tid, Sundari.
Jeg klarer ikke å holde tritt med tankegangen din.
Vet du hva? Om du plasserte hjernen min under et mikroskop,
hadde du funnet blodtrykket mitt, Metformin-strips
og telefonnummeret til Anthony, som sjekker blodsukkeret mitt.
Jeg er utslitt.
Det var derfor jeg spurte hvem du har vært sammen med.
Mesteparten av tiden var det min eldste sønn, Rajaratnam.
Du har alltid vært praktisk.
Du visste du kunne regne med at barna dine tok seg av deg i alderdommen.
Først tar vi oss av dem. Så begynner de å ta seg av oss.
Det er da vi innser at vi har blitt gamle.
Du ser helt lik ut, Deva. Så vakker!
Jeg hadde bare meg selv å ta vare på.
Det var alt jeg måtte gjøre. Og jeg var flink til det.
Var det noen gang at du...
Ombestemte meg?
Angående ekteskap?
Ja!
Nei.
-"Nei"? -Nei.
-Smart. -Alltid.
Trener!
Se hvor jeg er!
Jeg føler fred på banen.
Jeg dro uten å si det til noen.
Du er sikkert sint på meg. Unnskyld.
Når jeg er tilbake, kan jeg løpe ti runder rundt banen.
Men vær så snill, sett meg på banen, trener!
Jeg vil ha cricket.
Jeg kommer tilbake. Snart!
Karthik, du så deg selv på banen og meg på tribunen.
Men det er meningen at jeg skal være på banen.
Om noen hører oss,
ville de tro at to gamle damer babler.
Ikke så annerledes fra det de må ha sagt på den tiden.
Vi var unge, avvikende, sprø kvinner!
Alt vi pleide å snakke om!
Dine moderne meninger... De stemplet deg som feminist.
Som om det var et stygt ord.
De som hånet deg på den tiden, blir kalt sexistiske i dag.
Husker du det?
Da du sa meningen din om ekteskap,
ble Chandrus ansikt rødt, og han begynte å hyperventilere.
Umulig å glemme.
Jeg hadde ikke trengt å si de tingene.
Jeg prøvde unødvendig å få frem et poeng.
-Jeg kunne latt det fare. -Nei.
Ikke angre.
Jeg har fått en god latter av Chandrus reaksjon opp gjennom årene.
Chandru er irrelevant for meg, Sundari.
Du har visst ikke klart å tilgi mannen din.
Jeg gjorde det. For lenge siden.
Til slutt syntes jeg bare synd på ham.
Jeg syntes synd på begge to.
Dere hadde kjærlighetsløse liv.
Det vil jeg ikke si.
Jeg var glad i barna mine.
Og deg, Deva.
Og likevel?
Jeg er lei meg.
Jeg er veldig lei meg.
Jeg har aldri tilgitt meg selv for det jeg gjorde.
Hvilken nytte har skyldfølelsen din for meg?
Jeg var veldig glad på majorens fest.
Jeg glemte familien min, barna mine...
Det var som om en del av meg hadde forduftet.
Deva! Du var solen i livet mitt.
Du fikk alt annet til å forsvinne i skyggene.
Da jeg dro hjem, var barna mine borte!
Har du sett to små barn her?
Kom det to små barn denne veien?
Herregud! Jeg aner ikke hvor de er!
Jeg døde tusen ganger den kvelden.
Jeg lette også etter barna.
Jeg var med deg.
Én gutt er høy, den andre kort.
Herregud, jeg vet ikke hvor de er!
Da vi fant dem,
gråt jeg før du gjorde det.
Da Rajaratnam sa at han kjøpte is med pengene, ville du slå ham.
Jeg stoppet deg.
Da Chandru ropte og skrek til deg,
så jeg stille på.
Jeg fikk også kjeft.
Jeg visste dere hadde sjokk.
Det var derfor jeg ikke sa noe.
Men...
...du så ikke på meg en eneste gang.
Bortsett fra...
...at du så på meg som den som hadde skylden.
Deva, det var jeg som sendte barna av sted alene.
Jeg hadde skylden.
Si det.
Hva trodde du jeg forventet av deg?
Ville jeg forventet at du skulle forlate barna dine for meg?
Du skjønner det ikke, gjør du vel?
Da jeg ba deg gå imot ham, var det ikke for min skyld.
Det var for din.
Jeg så deg tre ut av andres skygger.
Men etter det?
Jeg ga deg tid og armslag.
Men du unngikk meg.
Jeg godtok det også.
Jeg ventet på at du skulle tilgi deg selv.
Jeg ville bare at du ikke skulle stå i noens skygge.
Ikke min engang.
Deva...
Jeg er ikke sint på deg, Sundari.
Bare skuffet.
Deva...
Jeg sviktet meg selv.
Sviktet meg selv.
Det var sånn jeg ble oppdratt. Jeg reagerte med frykt.
Foreldre visste ikke hvordan de oppdro døtre med selvtillit.
En dag våknet jeg.
Men da var du borte.
Siden det har jeg angret på det jeg gjorde og ikke gjorde.
Det har ikke gått en dag uten at jeg angret.
Kan du tro det?
Jeg har glemt hvordan man smiler.
Jeg fortjener den straffen.
Ja.
Familien din.
De virker greie.
Vi er en grei familie, uten noe til felles.
Jeg er fortsatt alene, Deva.
Jeg har ikke noe å gjøre.
Faktisk, etter at Chandru døde, må jeg ikke lage kaffe engang.
Men det følger ensomhet med friheten.
Ønsket om å se deg igjen holdt meg gående alle disse dagene.
Beleilig tidspunkt for deg, ikke sant?
Ikke prøv å endre noe.
Ikke se deg tilbake.
Prøv å være lykkelig
med valgene du har tatt.
Vil du dra, eller skal jeg sende bort bilen?
Gå du. Jeg sier fra om ti minutter.
Deva, om du har et sted å være, bare dra. Jeg kommer tilbake i morgen.
Barnebarnet mitt skal på cricketuttak.
Hun ble hos meg for å hjelpe meg med å finne deg.
De drar hjem. Jeg kommer i morgen.
Hva skal du gjøre uten dem, Sundari?
Jeg vet hvor viktig familien din er for deg.
Hva har vi å snakke om?
Vi er ferdige. Bare dra.
Jeg tror jeg prøver å finne noe...
...jeg mistet for lenge siden.
Jeg er glad jeg fikk se deg.
Deva...
Sier vi farvel?
Da du kunngjorde hos broren min at dere skulle dra fra byen...
...snakket du til hele verden, men aldri med meg.
Du dro uten å se deg tilbake.
For 38 år siden...
Det var da vi tok farvel.
Greit.
Mamma?
Vi drar.
Hvor?
Vi drar hjem.
KANGRA FLYPLASS
SP, går det bra? Nivi, kan vi...
Besta? Skal vi dra?
Hent en rullestol.
Hvorfor det? Er du svimmel?
-Jeg henter den. -Greit.
Hun må være sliten. Det går bra.
Mamma...
Ikke...
Ikke nå.
Jeg har aldri sett deg slik før.
Ikke engang da mannen din...
Denne gamle kvinnen var ikke trist da mannen hennes døde.
Ikke sant?
Du skjønner det ikke.
Det gjør du ikke.
Jeg vet hva du synes om meg.
Men jeg forstår tap og smerte godt.
Du kan snakke med meg når som helst.
Deva er et flott menneske.
Jeg hadde en veldig krevende mann.
Veldig krevende.
Og barn også.
I åtte år
var Deva en del av livet mitt.
Det var en gyllen tid.
Det var...
På den tiden betød Deva alt for meg.
Hver gang jeg så henne, snakket med henne,
følte jeg meg som et nytt menneske.
Jeg følte en styrke jeg ikke hadde kjent før.
Da vi skilte lag, skjønte jeg ikke hva det betød.
Men nå skjønner jeg
hvor mye hun betød.
Nivi!
Er du opprørt for noe?
Har jeg gjort noe galt?
Jeg vet ikke. Si det du.
Denne typen barnslig tull funker ikke med meg.
Jeg er ikke flink med slike samtaler.
Så la oss være ærlige.
Det er sånn jeg er.
Hvor lenge har du kjent meg? To uker?
Hvordan kan du tro at du kan si hvordan jeg skal prate?
Jeg sa ikke det.
Vi bare dropper det.
Nivi, hør her.
Nivi?
Nivi, vær så snill.
Jeg vil ikke at du skal dra slik.
Jeg føler meg ikke som meg selv. Jeg er utslitt.
Denne turen, reisen, sykehuset, besta...
Jeg har ikke sovet godt, kjæresten...
Eller eks-kjæresten. Jeg vet ikke.
Hallo, barn.
Det er noe jeg er usikker på.
Fortell.
Får dere det verre når dere kommer hjem enn da dere dro?
Mamma, kan du være stille?
Jeg så ut vinduet...
Nynnet gamle tamilske sanger for meg selv
og tenkte på livet mitt.
Dere to dro meg med hit!
Hva vil du, mamma?
Vi må ha en femte regel. Det er det jeg vil.
Bra, Nivi!
Backliften har blitt mye bedre.
Bare vær konsekvent.
Neste.
-Mamma? -Ja?
Jeg drar på jobb.
Kaveri sa at du ikke vil komme ned til frokost.
-Går det bra med deg? -Ja.
Jeg er bare sliten etter turen. Det går bra.
Mamma, vær så snill. Om noe er galt, ikke skjul det.
Jeg skal ikke binde deg slik som før.
Greit?
Greit. Det går bra.
-Ha det, mamma. -Ta vare på deg selv.
Ja, mamma.
Mamma.
"Bala, jeg har time i morgen tidlig. Jeg har laget sambhar og poriyal.
"Bare lag ris. Greit?"
Greit.
Du kjører bra, men kjør litt saktere.
Livet har gått sakte i mange år.
Litt fart kan være bra for meg.
En gave i mitt navn.
Navnet er Kaveri. Stjernen er Sadaya. Stjernetegn Vannmannen.
Gi meg førerkort for firhjulstrekk.
Mine vanlige bønner, som alltid. Alle skal ha det bra.
Det kan jeg gjøre.
Hallo.
Sett det på regningen.
-Det? -Ja. Kondom. To pakker.
Ja vel.
-Vil du ha potetgull? -Gjerne.
Takk.
Er det ham? Nei?
Det er noen der borte. I rosa skjorte.
-Nei, besta. -Liker du ham ikke?
Hvor er moren din?
Når gjestene kommer, går hun inn i MasterChef-modus.
Jeg sa vi kunne bestille, men hun hørte ikke på meg.
Laget hun alt? Vennene dine blir kvalme.
-Besta, jeg spiser her. -Nei.
Jeg har velsignet den.
-Hva skjer? -T20 er ikke cricket.
-Testcricket er den opprinnelige. -Greit, pappa.
La uttaket skje. Hun er en av de beste testcricket-spillerne.
Hvor skal du?
-Gjestene... -Bli her.
Foreldre! Oppfør dere!
Du klapper når Shah Rukh og Kajol gjør det på skjermen.
Vi er på samme alder. Ikke gå noe sted.
-Hei! -Hei!
-Du er sen. -Beklager.
-Hvordan går det? -Bra.
-Hvor har du vært? -Ikke tenk på det. Fin kjole.
Takk.
Høyttalerbatteri... Lavt batteri...
Hvorfor unnskyldningene? Ta den på rommet mitt.
-Greit. Hei! -Hei.
-Shwetha, Bala. Bala, Shwetha. -Bala.
Gå!
Kom igjen!
-Han er søt. -Æsj!
-Hei. -Hei! Hva skjer?
-Hva skal du ha? -Sa jeg ikke det?
Cola og... Hva er det?
Rom og cola.
Hei.
Jeg går. Dere får snakke.
Karthik, jeg vet du er sint.
Unnskyld, Nivi.
Jeg har savnet deg veldig.
Jeg slutter ikke med cricket.
Jeg vil ikke at du skal det.
Ikke bare nå.
Aldri.
Jeg var redd moren min ikke ville like at du spilte cricket.
Det var derfor jeg løy.
Om hun ikke likte det, burde jeg ha kranglet med henne.
Ikke med deg.
Nivi...
Unnskyld.
Nivi, vær så snill.
Jeg vet det.
Jeg har vært en drittsekk.
Du er ikke en drittsekk. Du var bare...
En drittsekk en dag.
Kanskje en uke.
Er alt bra mellom oss?
Kom.
Hei.
Kaveri?
Kaveri.
Mer enn som trengs på en vanlig lørdag...
Unødvendig.
Du er vakker.
Jeg mener det.
Rajaratnam,
vil du elske med meg?
Måtte oppføre meg som en engelsk filmstjerne!
Idiot!
Kom inn.
Alle er på terrassen. Hvem er du?
-Jeg heter Vikram. -Hei, Vikram.
Hvem har du kommet for å treffe?
Nivedi... Eller er Kaveri her?
Kaveri?
Hvordan kjenner du Kaveri?
-Hun er partneren min. -Hva?
Hun er sangpartneren min.
Kaveri har aldri snakket om deg.
Jeg snakker ikke om henne heller.
Bli her.
Jeg henter Niveditha. Bli her.
Nivi! Bala!
Raj, jeg må fortelle deg noe.
Vikram er her.
-Pappa, ropte du? -En fyr som heter Vikram er her.
Vikram...
Hva er det? Har dere mistet munn og mæle?
Hvem er han? Hvordan kjenner dere ham?
Vikram, kom inn.
Kom inn.
Hei!
Hallo, Sundari.
Jeg sa hallo.
Hei!
Deva!
-Hei. -Vikram! For en overraskelse!
Hvordan går det?
Hei, Nivi! Unnskyld meg...
Hei.
Kom du for min skyld?
Hvordan det? Kan bare du reise 1500 kilometer for å treffe meg?
Jeg ville komme når jeg ville.
Greit.
Hvem er dette?
Hvem er det?
Sundari.
Vil du ha en følgesvenn
i neste kapittel av livet ditt?
Gjerne!
Deva...
Deva... Takk!
Takk, Deva!
Hva skjer?
Ville du fortelle meg noe?
Hva er det?
Har det!
Nivi.
Paktens femte regel er hemmelighold.
Det som skjedde på turen, blir mellom oss.
Bare vi tre kan snakke om det.
Greit? Avtale?
-Én... -To...
Tre...
Hva er det?
Du sa du ville si noe?
Tekst: Heidi Rabbevåg
Kreativ leder: Gry Impelluso