Acest episod tratează probleme sensibile, inclusiv sinuciderea și subiectele conexe.
Nerecomandat minorilor.
ORA DIAVOLULUI
Déjà-vu.
Se spune că este ca un scurtcircuit în creier.
Percepția unui moment plasată în centrul memoriei.
Și simți că ai mai experimentat totul înainte.
Știi despre ce vorbesc?
Sentimentul acela?
Am mai fost aici?
Ne cunoaștem deja?
Nu mă cunoști.
Știu că te simți nelalocul tău.
Detașată.
Ca și cum viața ta nu este a ta.
Știu că te trezești noaptea dintr-un vis dur pe care nu l-ai avut niciodată.
Dumnezeule!
M-ai speriat.
Ce faci aici, jos?
- Isaac? - Ce faci aici, jos?
- Ești bine, dragul meu? - Ești bine, dragul meu?
Să mergem înapoi la culcare.
Culcă-te înapoi.
Și cât de des apar aceste episoade?
O dată sau de două ori pe lună.
Deci, dinainte de mutare?
Da.
Somnambulismul este destul de comun la copiii de vârsta lui Isaac.
Nu, îmi pare rău.
Nu este somnambulism.
Este diferit.
Și sunteți doar voi doi acasă?
Da.
Își mai vede tatăl?
Nu.
Și cum a reacționat când i-ați spus că dv. și soțul dv. vă despărțiți?
Nu a reacționat.
Isaac, vrei să vii să stai lângă mami?
Mulțumesc.
Cum te simți astăzi?
Isaac, dr. Bennett te-a întrebat ceva, dragul meu.
Isaac, îți amintești că te-ai trezit noaptea trecută
și ai coborât scările?
Și îți amintești de ce ai făcut asta?
Meredith plângea.
Uneori Isaac își imaginează lucruri. Oameni.
Asta e destul de comun, nu-i așa, prieteni imaginari?
Este corect, Isaac? Meredith este prietena ta?
Nu mă poate auzi.
E cu noi de când ne-am mutat. Nu este prima, totuși, nu?
Am avut-o pe Barney, Stephanie. Am avut chiar și un Alejandro odată.
Cum este la școală?
E bine. Vreau să spun, se descurcă bine.
Fără probleme comportamentale?
Întotdeauna este așa de apatic?
Nu plânge niciodată.
Nu râde niciodată, nu se înfurie niciodată, e doar...
... nu ar trebui să fiu aici.
Ai spus ceva, Isaac?
Nu ar trebui să fiu aici.
E în regulă, vom merge la școală imediat ce terminăm cu dr. Bennett.
- Ruby, te rog. - Ruby.
Și există un caz de schizofrenie în familie.
Mă scuzați?
Mama ta.
Dr. Harper a exclus schizofrenia.
Dar tatăl tău,
există vreo problemă din partea aceea de familie?
Nu de care să știu. A murit când eram mică.
A fost un anevrism cerebral.
Nu este schizofrenie.
Nu e autism.
Nu există un răspuns simplu aici, crede-mă.
Ești, de fapt, doctorul numărul șapte.
Număr cu noroc, sper.
Voi face ce pot.
... pute a urină.
Am făcut un duș, dar se lipește de tine.
Încă mai simt mirosul aici, acum. Mai dă-mi o pauză.
Luce?
Nu, înțeleg. Chestia e, Karen, că deja avem lipsă de personal.
Ce zici de Mark? Când a făcut ultima dată o vizită la domiciliu?
Mark?
Mark nu folosește bani, cică sunt acoperiți de bacterii vaginale.
Ba chiar a și scris asta, am primit un e-mail de la el.
Face în pat?
Da.
Mama nu schimbă cearșafurile. Este dezgustător.
- Rob a fost cu tine? - Nu, sigur că nu.
Rob ar trebui să vină cu tine data viitoare.
Ar putea fi un semn de abuz, trebuie să excludem asta.
Nu, Luce, nu este vorba despre abuz...
Ba da, este.
- Nu, vreau să spun... - Asta ne e meseria, Karen.
Da?
E aici.
Domnule Fisher, numele meu este Lucy Stevens.
- L-ați cunoscut deja pe Rob. - Da.
Rob și cu mine am lucrat la cazul dv.
După cum știți, v-a făcut mai multe vizite acasă.
Nu.
- Nu știați despre asta? - Nu, nu știu nimic despre asta.
Legat de asta, situația a fost clarificată.
Despre ce e vorba? Pentru că am treabă.
Avem mai multe rapoarte ale poliției privind incidente violente.
Unele, cu vechime.
Acum, sunteți eliberat pe cauțiune pentru ultima acuzație.
Da.
Chloe ne spune că ați agresat-o fizic
și că ați amenințat siguranța fiicei dv.
Nu. Ea spune asta, dar nu este adevărat, nu am făcut asta.
- Nu ați făcut... - Nu am amenințat-o pe Tilly.
Bine?
Nu aș răni-o, sunt minciuni!
Inventează.
Dar a existat un atac,
dle Fisher.
Ea m-a împins, am împins-o și eu.
Sunteți conștient
că nu aveți voie să aveți contact cu familia în acest moment?
Bine.
Acum trei zile, v-ați apropiat de Chloe în fața școlii fiicei dv.
- Vă purta fiul... - Nu e al meu.
Uite ce, nu mi-o va lua, bine?
E fiica mea.
O iubesc, nu-i voi face nimic ei.
Vreau să fiu foarte clară cu dv., dle Fisher,
în cazul în care există alte incidente,
vom lua în considerare măsuri de protecție a copilului.
Înțelegeți?
Asta e tot?
E un lucru foarte serios, Shane.
Da.
- Dacă te apropii de familia ta... - Da, înțeleg.
Ești bine, Luce?
Da.
Este întotdeauna plăcut să cunoști oameni noi.
Victima este dl Harold Slade.
În jur de 50 de ani.
Înjunghiat de trei ori.
- Arma? - Nu, încă nu.
- Unde este? - În biroul de la etaj.
Soția a venit acasă, l-a găsit pe la 16:00.
- A venit de unde? - De la clubul de carte.
Alibiul este solid.
Cum arată acolo sus?
O mulțime de stropi.
Hai să terminăm odată cu asta.
- Poftim? - Vecinii nu erau acasă.
Ușa din față era descuiată.
Ucigașul a ales bine momentul. Probabil știa victima.
- Îi știa cel puțin programul. - Soția zice că lumea îl plăcea.
Voluntar la St. John, a condus clubul local de canotaj.
Stâlp al comunității.
XXXADULTPLAY - AVERTISMENT acest site este doar pentru adulți - ACCESEAZĂ
Serios?
Da, și am găsit câteva reviste în sertar.
Nimic ilegal.
Un pic dur, știi, sclavie, sadomasochism.
- Vrei să ne retragem? - Nu.
Ne cazează pe undeva pe aici.
Dumnezeu știe unde.
Desigur, ar trebui să ne matolim la King's în seara asta.
Ciudat moment pentru artificii!
Ești bine, amice?
Îmi pare rău, eu... Știi când îți amintești ceva pe jumătate?
Ar trebui să devină mai ușor.
Știi, cu sângele.
Tuturor le e greu la început, dar se obișnuiesc cu asta.
Nu critic, spun doar,
ești singurul detectiv pe care îl știu care încă se clatină.
- Nu mă clatin. - Nu e nicio rușine în asta.
Toată lumea se sperie de ceva.
Bella mea are o teamă irațională de brânză, dacă-ți vine să crezi.
Acest lucru nu este irațional.
Sângele este moarte, e normal să ne producă anxietate.
Ai putea spune că e irațional să nu te temi de asta.
Ai putea. Totuși, nu te ajută prea mult.
Nu atunci când slujba ta implică victime înjunghiate.
- Îți vine să vomiți? - Sunt bine.
- De ce să faci asta? - O ranchiună.
Datorii neplătite. Jaf nereușit.
Nu, mă refer la tine.
De ce acest loc de muncă, dată fiind predispoziția ta?
Cineva trebuie s-o facă.
Ce vezi când te uiți la mine?
Un criminal? Un monstru?
De ce ai venit aici?
Ai spus că nu vei vorbi cu nimeni altcineva.
Și ai venit?
- Nu erai obligată. - Ei bine, vor răspunsuri.
Ba nu. Vor dovezi, mărturisiri...
Să închidă cazul, să uite totul.
Crezi că nu vreau să uit asta?
Știu că vrei.
Dar tu nu vei uita.
Ce oră este?
Încă mai ai coșmaruri?
Ți-am spus să nu dormi aici.
Vorbeai în somn.
Ziceai ceva de artificii.
Artificii?
- Vrei să-ți aduc ceva? - Nu.
- Hai să dormim. - Bine.
Vise plăcute!
Mike.
Mă ții în brațe?
Da.
Știu că e ciudat, dar, de fapt, mi-e dor de momentele astea.
Mi-e dor să mă trezesc și să te îmbrățișez ca să adormi din nou.
Uite, vreau să pleci până se trezește.
Nu vreau să creadă că te-ai întors, dacă nu te-ai întors.
Sigur.
Decât dacă vrei să-l vezi.
Mike?
Am o întâlnire foarte devreme.
Mă încălzești prea tare.
Îmi reiau numele de fată.
Cred că e timpul.
Putem vorbi despre asta?
Nu.
Mamă?
A fost Ellen astăzi?
Cine?
Știi tu, Ellen.
Te mai ajută pe aici, nu-i așa?
A fost?
A fost de dimineață.
- A adus pliculețe de ceai? - Da, da, da.
Le-a ascuns bine.
Hei! Hei!
E în regulă. E în regulă!
Va mânca păsările.
Dispari!
Nu e nimic acolo.
Ei bine, vine și pleacă.
Nenorocit mic și urât!
Urât.
Ticălosule!
E în regulă.
Ești în regulă.
Ellen.
Sunt Lucy.
Lucy.
Ei bine, o prefer pe Ellen.
Haide, îți dau o ceașcă bună cu ceai.
Deci, spuneți că a fost parcată vizavi de casa victimei.
A stat acolo două săptămâni. Primăria a tencuit-o cu amenzi.
Le-am spus: „Nu are rost să punem amenzi, o vrem remorcată.”
Zilele trecute a trebuit să parchez în curbă.
Nu ar trebui să fac asta. Nu cu genunchiul meu.
Îmi pare rău să aud asta, dle Bell.
Ce fel de mașină era?
Una roșie. Un nu-știu-ce-fel de Nissan.
Era zgâriat ca dracu'.
Lovit peste tot.
Un Nissan? Nu știți modelul?
Joan i-a făcut o poză, o s-o întreb.
Joan!
E a dracu' de surdă.
Bine, nu e surdă de tot.
Are nevoie de aparat auditiv, dar, desigur, nu mă ascultă.
Nu poate să asculte, nu-i așa?
Joan!
- Cred că e afară. - Nu, nu!
Stați acolo dle Bell, merg eu.
Vanette.
Poftim?
Așa se numește. Nissan Vanette.
Un Nissan Vanette roșu? Sunteți absolut sigur?
Da, un bolid mare cu bare de protecție.
Nu prea le mai vezi, nu-i așa?
Nu, nu le vezi.
Hei, amice!
Dă-te din calea mea, prostule.
Niciunul dintre noi nu a văzut nimic.
- El spune că a fost un accident. - Atunci, a fost, el nu minte.
- Isaac nu are probleme, doamnă Stevens. - Chambers.
Stevens e numele din timpul căsătoriei.
Chambers. Îmi pare rău.
Vom actualiza datele de contact.
Ei bine, voi plăti pentru daune.
Nu asta e problema aici.
Una dintre acele genți e a unui băiat care se lua de Isaac.
- Ce băiat? - Este pedepsit.
Luăm agresiunea foarte în serios. Chiar dacă e doar un pic de tachinare.
Definiți tachinarea.
Diferite apelative, lucruri prostești.
Totuși, știe că a greșit și și-a cerut scuze.
Spuneți-mi numele lui.
Archie.
Archie?
Și ce îți face Archie? Te face în tot felul?
Te supără?
De aceea ai urinat pe geanta lui?
Au mutat toaletele.
Nu. Nu, dragule, nu au făcut-o.
Isaac știe foarte bine unde sunt toaletele.
Nu-i așa, Isaac?
Haide, cere-ți scuze.
Îmi pare rău.
Vom plăti pentru genți.
Isaac.
Ce faci?
Du-te înapoi la culcare.
Isaac!
Du-te la culcare!
Închide ochii.
Închide ochii!
MEREDITH DE ISAAC
Isaac?
La dracu'!
Isaac?
Îmi pare rău, dragule.
Lui mami îi pare rău că a țipat la tine.
Vino aici și dă-mi o îmbrățișare.
Cine e acel om?
Ce ai spus, dragule?
Cine e acel om?
Ce om?
Ce om, dragule?
A plecat acum.
Mami te va face bine.
Promit.
Culcă-te.
Chloe Fisher?
Da.
Sunt Lucy Chambers de la Protecția Copilului.
Pot să intru?
După cum știți, am vorbit cu soțul dv., pentru a afla versiunea lui.
Mulțumesc foarte mult.
Doar ca să fie clar,
a existat vreun contact după incidentul de la școală?
- A fost aici azi-dimineață. - Aici, în casă?
A spus că vrea să o vadă pe Tilly.
- L-ați lăsat să intre? - Nu.
Ce a făcut atunci?
S-a enervat.
A strigat, a înjurat.
Spunând că se va sinucide.
I-am spus să nu vorbească așa în fața lui Tilly.
Nu puteam să accept asta.
Oamenii se uitau.
I-am spus că, dacă nu pleacă, sun la poliție.
Și ați sunat?
Chloe. Ai sunat la poliție?
Am spus foarte clar
că Shane nu trebuie să aibă niciun contact cu tine sau cu Tilly.
Dacă nu respectă asta,
va trebui să luăm măsuri de protecție a copiilor.
Dacă se întoarce aici, vreau să...
Eu l-am împins prima.
În fața școlii, eu am început.
Nu-l lăsa să intre în această casă.
Chloe, vreau să-mi promiți.
Vă vom găsi un loc unde să fiți în siguranță.
Nu plecăm.
Îți dau numărul meu de mobil.
Deci, dacă ești îngrijorată, vreau să mă suni.
Zi sau noapte, nu contează.
Vorbesc serios, Chloe. Zi sau noapte.
Da, bine.
Bine.
La revedere, Tilly.
La revedere!
Hei!
Mulțumesc.
La dracu'!
Toate mașinile Nissan Vanette înregistrate în comitat.
Aș vrea să fim în oraș.
Sincer, nu știu cum se descurcă cei de aici.
Haide!
Credeam că voi, tinerii, vă pricepeți la calculatoare.
- Am 35 de ani. - Serios?
Ai o față tânără.
Îmi place screensaverul.
- Ursulețul lui Jonah Taylor. - Da, știu.
POLIȚIA BRITANICĂ CREDE CĂ ESTE VIU
MIRANDA TAYLOR: „NU VOI ÎNCETA NICIODATĂ SĂ CAUT”
Cu toții ne amintim de micul Horton.
Ziua în care l-au găsit a fost începutul sfârșitului.
Hobson. Numele ursului era Hobson.
Da.
Hobson, ai dreptate.
E puțin înainte de vremea ta, nu-i așa?
I-am citit blogul Mirandei Taylor.
Încă îl actualizează, chiar și acum.
Nu am întâlnit-o niciodată. Știu oameni care au făcut-o, totuși.
Nu este o femeie foarte agreabilă.
Și-a pierdut fiul. Tu cât de agreabil ai fi?
Da, dar nu trebuia să ne acuze pe noi, nu?
Tot acel gunoi cu ascunderea dovezilor de presă...
Cică a fost vina noastră că nu l-am găsit.
- Poate că este. - Ascultă, amice.
Acest caz a distrus trei cariere.
Oameni buni.
Copilul ăla nu avea să fie găsit vreodată. Și asta a fost o fundătură.
Da, a fost. Asta e ideea.
Fără trafic, fără acces la oraș.
Drumul acela ducea la cinci case, iar mașina nu era a niciuneia dintre ele.
O oră mai târziu, mașina misterioasă apare din nou,
chiar lângă M3, unde au găsit ursul.
Acum, spune-mi, Nick, nu este ăsta un Nissan Vanette roșu?
Îmi pare rău dacă pare că repetăm lucrurile,
dar am vrut să verific unele dintre observațiile doctorului Harper.
Și, ca să fiu sinceră cu tine,
aceste notițe nu au sens pentru mine.
Isaac pare fără sens pentru mulți.
- Și incidentul de la școală? - Asta nu s-a mai întâmplat niciodată.
Nu e răzbunător, nu așa.
Orice alte modificări ale comportamentului?
Cum mai e cu insomnia?
E mai frecventă, cred.
Se plimba din nou azi-noapte.
Și asta a fost înainte să te culci?
Nu.
M-am trezit.
Mereu mă trezesc, nu dorm niciodată până-n zori.
La ce oră te trezești?
La 3:33.
Întotdeauna la această oră, 3:30...
Nu. Este... Îmi pare rău, nu, este...
Știu că e ciudat, nu e 3:30.
Este 3:33.
Este la fel în fiecare noapte.
Mă trezesc, deschid ochii, mă uit la ceas și este 3:33.
Nu 3:32, nu 3:34.
Trebuie să ai un ritm circadian foarte neobișnuit.
Ai încercat să variezi ora de culcare?
Am încercat totul, crede-mă.
Am avut asta toată viața mea.
Există vreo șansă ca acest lucru să fie genetic?
Ai suferit vreodată de halucinații sau schimbări de dispoziție?
Eu...
uneori am senzația de déjà-vu.
Dar nu este... Nu este real.
Adică, nu este o amintire. E ca și cum mi-aș aminti greșit.
Doamne, parcă sunt nebună.
Nu, nu-i așa. Crede-mă, am auzit nebunia.
Lucy, dacă vrei să vorbești cu cineva...
Nu! Nu, eu... Nu, îmi pare rău, n-ar fi trebuit să spun nimic.
Sunt bine.
Ajută-l pe Isaac.
Te rog, nu de mine sunt îngrijorată.
Nu pari îngrijorată, Lucy,
pari speriată.
Am căutat pe internet.
3:33.
- Știi cum i se spune? - Cum?
Isaac, e timpul să mergem acasă, dragule.
Îmi pare rău.
Isaac.
Îți mulțumesc mult că ai venit să mă vezi azi.
Vei mai veni?
V-am programat marțea viitoare, la aceeași oră.
Minunat!
Haide!
Să ai grijă de tine nu este egoism, Lucy.
Nu uita asta.
Ia-ți rămas-bun, Isaac.
La revedere!
Ora diavolului.
I se spune „ora diavolului”.
Mami trebuie să lucreze când ajungem acasă, deci fără cină în seara asta.
Nu te deranjează, nu?
Sau...
Acum, promite-mi că nu vei fi prea entuziasmat, pentru că știu cum ești,
dar ce-ai zice de...
Pește cu cartofi prăjiți!
Oh, da
Pește cu cartofi și mazăre moale Așa, da!
Vezi, despre asta vorbesc.
Te-ai entuziasmat și trebuie să te calmezi.
Isaac, mi-ai zâmbit?
Ai grijă...
Mer, du-te înăuntru și ajut-o pe mami.
- Tocmai a alergat în fața mașinii. - Ce?
Fiica ta tocmai a fugit în stradă.
Hei, este adevărat?
Ai alergat în fața mașinii acestei doamne?
Ce ți-am spus? Uită-te la mine. Ce am spus despre drum?
- Nu este pentru joacă. - Nu este pentru joacă.
Ce se întâmplă dacă ești lovită de o mașină?
- Mă fac bulină. - Te faci bulină.
Acum, vreau să-ți ceri scuze acestei doamne.
- Îmi pare rău. - Așa, Meredith Warren.
Înăuntru.
Meredith, înăuntru.
Meredith.
Este un nume frumos.
Mami?
Am avut un vis urât.
La fel și eu.
E în regulă. Mami e aici.
Mami e aici, Lucy.
Mami nu pleacă nicăieri.
Visele urâte nu ne pot răni, Lucy.
Nu ne pot răni acum.
Poftim. O ceașcă bună de ceai.
Vreau zahăr.
Este îndulcit. Am pus două cuburi de zahăr acolo.
Nu-l simt.
Vrei să jucăm un joc? Aș putea aduce cărțile.
Nu avem cărți. Ea le-a furat.
Crede că nu știu.
Poate ar trebui să mă uit, sunt sigură că le găsesc.
Ei bine, nimic nu e la locul lui.
Nu ar trebui să fie așa.
Hei!
Ar... Ar trebui să fie diferit.
E în regulă, mamă.
Uite, ce zici de cribbage? Îți amintești cum se joacă?
Obișnuiam să-l jucăm la lumina lumânărilor.
Când ni se lua lumina. Îți amintești?
Mamă?
Poate altă dată.
Lucy.
Ai venit să mă vezi din nou.
Bineînțeles că am venit. Sunt mereu aici.
Ești reală?
Da, sunt reală.
Nu mă pot încălzi.
Mi-e frig.
De ce este întotdeauna atât de rece?
Taci. Taci!
Poftim.
Ține-l. Așa.
Strânge-l.
Este real.
Ești reală.
Așa.
Lucy.
E în regulă.
Nu plec nicăieri.
Va fi bine.
Nu e prea mult trafic aici.
E o fermă sus pe deal, și câteva case.
Una e goală.
Plăcuțele sunt bune. Înmatriculările au confirmat.
Cât de departe e ferma asta?
- La doi kilometri, doi și jumătate. - Bine.
Află ce știu.
Au luat deja o parte din ea.
Laptop vechi, fără hard disk. Telefon mobil, fără cartelă.
UPS cu durată lungă de viață, și asta.
Arată-i copilului-minune. Dhillon.
Cameră de bord.
Trebuia doar să parcheze în unghiul perfect și filma 24 de ore.
Așa știa rutina lui Slade.
Fără a se apropia prea mult.
Deci e un ticălos inteligent.
Poate că nu.
A mers cu pană ceva timp.
Ar fi putut căuta ajutor.
Sau un alt vehicul.
Nu sunt multe opțiuni pe aici.
Cred că mergem să batem la niște uși.
Putem începe cu cea deschisă de cheia asta.
Găsiți cel mai ieftin hotel din zonă.
Nu cred că e mofturos.
- Crezi că se va întoarce acolo? - Nu fără cheie.
Dar cineva i-a făcut rezervarea.
Ceea ce înseamnă că cineva i-a văzut fața.
- Mike. - Bună.
Eram în zonă.
- Da, nu este un moment bun, lucrez. - Ce? E 21:30.
Și lucrez.
Bine.
Ești bine?
Doar obosită.
Am putea doar să vorbim.
Nu vreau să vorbesc.
Bine.
Nu am spus să pleci.
- Gata. - Gata, ce?
Facem sex pentru că mă iubești pe mine sau pentru că iubești sexul?
Îmi pare rău.
Alo?
Ai spus că pot suna oricând?
- Chloe... - Deschide ușa!
- Sunt afară. - Bine.
- Chloe! - Bine.
Ai sunat la poliție?
- Chloe, deschide dracu' ușa! - Nu, nu am sunat.
Nu vreau să-l bag în necazuri.
Chloe, ascultă-mă, trebuie să suni la poliție.
- Nu ești în siguranță. - A băut.
- Chloe, ascultă! - În mod normal, nu e atât de rău.
Ți-e frică de el, altfel nu ai fi sunat.
Chloe?
Te iubesc.
Chloe?
Deschide ușa.
Mă port prostește.
- Ba nu. - N-ar fi trebuit să sun.
Chloe, te rog.
Cine era?
Lucy?
Rămâi cu Isaac.
Ce? Stai puțin. Eu sunt...
Stai aici.
Vine și pleacă. Uneori nu-l văd cu lunile.
- Cât timp rămâne aici? - Nu rămâne.
Nu de multe ori.
Stă aici de nouă, zece ani.
- Asta nu vi se pare ciudat? - Plătește în numerar.
Cu un an în avans.
Din partea mea, poate rămâne cât vrea.
Destul de corect.
Presupun că l-ai întrebat cum îl cheamă?
L-am întrebat, nu mi-a zis.
Așa cum am spus, plătește în numerar.
Nu arată ca și cum ar primi multă corespondență.
Cum arată?
Serios, dezordonat,
poate 50, 60 de ani... Cam slab, știi?
Păr grizonat.
Vorbește cu accent.
- Ce fel de accent? - Irlandez.
- Scoțian? - Aceeași chestie.
Când a fost ultima dată când l-ai văzut?
Acum două, trei luni. Ar trebui să verific.
Și...
Da, se înregistrează peste.
Ne puteți arăta cabana lui?
Dacă îmi puteți arăta un mandat.
Vă rog, doamnă Jones, e foarte important.
Oaspeții mei au dreptul la confidențialitate.
Nu că ai ști multe despre asta.
Filmându-ne tot timpul, urmărindu-ne telefoanele,
urmărind ceea ce facem pe internet.
Faceți multe lucruri urâte pe internet, nu-i așa, doamnă Jones?
Aș vrea să pleci, acum.
Ce rasă de câine e asta?
E în regulă. E doar Spud.
Nu am întrebat numele, am întrebat rasa.
- Mi se pare că e pitbull terier. - Și ce?
Este o rasă interzisă.
Îmi pare rău, sunt sigur că știi asta.
Așa cum sunt sigur că ne poți arăta dispensa.
Acum,
ne poți arăta camera
sau putem sta să vorbim despre Spud un pic mai mult.
Poate-l confiscăm în baza art. 19 din legea privind funcționarea poliției.
Alegerea ta.
Ești bine, Dhillon?
Sunt bine.
Mai bine să mă duc eu primul, nu?
Da.
Există o cheie pentru acel lacăt?
Ăla nu ar trebui să fie acolo.
Dați-mi voie.
Nu știai că pot face asta, nu-i așa?
4 OCTOMBRIE ORA 23:00 CRIME APROPIATE ÎN MILFIELD
Simți acum?
Disonanța.
Ca și cum ceva nu a fost menit să fie.
Ceva s-a schimbat.
Schimbat de la ce?
E data de azi.
Dhillon?
- Îți amintești această conversație? - Cum aș putea?
Sau poate ai visat-o.
Poate că e acolo, undeva.
Ascunsă în mintea ta.
Doamnelor și domnilor, dați-vă înapoi, vă rog. Înapoi.
Vrei să-mi răspunzi la o întrebare? S-ar putea să sune ciudat.
Care este cel mai rău lucru pe care l-ai experimentat vreodată?
Acesta.
Toate astea.
Tu.
Îmi pare rău, Lucy.
Îmi pare rău, dar ai suferit mai mult decât mine.
Pur și simplu nu știi încă.
UNDE ESTE LUCY CHAMBERS
Subtitrarea: Ana-Monica Cojocărescu
Redactor Mioara-Amalia Lazăr