УЛРІХ
Я…
Воно тікає!
Що це в біса таке?
ЗА МОТИВАМИ РОМАНУ DER GREIF ВОЛЬФГАНГА І ГАЙКЕ ГОЛЬБАЙН
ГРИФОН
БЕНЗИН
Розв'яжи мене.
Я сказав, розв'яжи!
Як таке можливо?
Та годі тобі!
Мій хлопчику…
Підемо додому...
будемо тренуватися.
Потренуємося трохи разом.
Лише ми вдвох, добре?
Розв'яжи мене, Мемо.
Мемо!
Відпусти мене! Негайно!
Що ти таке?
Не впізнаєш мене?
Давай же, розв'яжи мене.
Марку...
Запальничку.
Хочеш бути схожим на тата?
Я не схожий. Я і є твій тато.
Марку!
Хіба ти не бачиш?
Марку, що ти робиш? Гей, досить.
Марку…
Розв'яжи мене. Марку, будь ласка!
Я твій батько.
Ти ж не хочеш…
Марку! Марку, допоможи мені!
Марку!
Що…
- Пече! - ... ти таке?
Безликий!
Тебе звуть Безликий?
Я - Безликий!
У нас немає імен!
Звідки ти стільки знаєш про моє минуле?
Про мої сни та про мого батька?
Безликі відчувають на смак твої думки
та змушують бачити та відчувати все більш реальним, ніж є насправді.
Хто послав тебе?
- Куди ця бісова чортівня зникла? - Нікуди.
Він все ще тут.
Ні! Не треба!
Останній шанс.
- Ні. - Хто послав тебе?
- Три… - Ні!
- Два… - Мене вб'ють, якщо скажу.
- Один… - Грифон! Мене послав Грифон…
Грифон знає, що ми тут?
Він усе знає.
Треба забиратися звідси!
Але навіщо?
Навіщо Грифон послав тебе мене злити?
Не злити, ненавидіти! Він годується твоєю ненавистю.
- Він не хоче нашої крові. - Йому потрібна битва.
Він знає, що ти боротимешся, лише якщо ненавидітимеш його.
А зараз відпусти мене! Я сказав усе, що знаю!
Вони тут!
Розв'яжи мене! Будь ласка! Я все тобі розповів.
Ми стояли ось там.
Коли ді-джей звалився на наш стіл. Конго!
Це - Херманн, наш бурий ведмідь.
Як він вибрався з клітки?
Херманн ніколи не був агресивним.
У нас дуже суворі правила щодо безпеки.
Це не піддається поясненню. Ви маєте мені повірити.
Так. Гаразд. Вам все одно потрібно тут розписатися.
Мені потрібно з вами поговорити. Ходімо зі мною.
Командире, тут нікого немає.
Ми діяли занадто повільно.
Добре…
Відступаємо!
- Стійте! - Пішли.
Вони щойно були тут.
Я все ще відчуваю їхній запах.
Я сказав своє рішення.
Дай нам трохи часу. Лише до заходу сонця. Тоді я знайду їх.
Я все сказав!
Ти його чув.
Вибачте, командире…
Чи можу я запитати, чому?
Я присягаюся, що знайду їх!
Гадаю, що вони самі знайдуть нас.
Відступаємо!
Моя дружина щойно втекла з дітьми.
Мені було самотньо, і я почав приймати антидепресанти.
Обжирався цілими днями. Не найкращі часи.
Потім мені подзвонили.
Батько викрав обох своїх дітей і відвіз на цвинтар Крефельдена.
Ми намагалися зупинити його…
Жодного шансу.
Я бачив, як Карл горів заживо
прямо переді мною.
Але наступного ранку,
коли пожежу погасили,
його тіло зникло.
Не залишилося нічого. Зовсім.
Він згорів до останку.
Ні, ви не розумієте.
Після пожежі завжди щось залишається.
Попіл, кістки, зуби, пряжка ременя. Завжди є щось.
Без виключення.
Але Карл Циммерман повністю розчинився в полум'ї.
Навіть праху не було.
Але я поховала урну з ним.
То був лише попіл від пожежі.
А потім все зам'яли.
- Хто дав дозвіл? - Прокурор…
Так, це був я.
АНТИДЕПРЕСАНТИ
Так.
- Подробиці обговоримо пізніше. - Я передзвоню.
Пане прокуроре!
Щодо справи Циммермана… Пане прокуроре.
Чого тобі?
Стій!
Стояти!
- Стій! - Кидай зброю!
Ні! Він - не людина!
Це не людина!
Відсторонення. Терапія. Зруйнована кар'єра. Я мало не закінчив в дурці.
Розслідування припинили.
Як його звали?
Я так і не запам'ятав ім'я.
І ніхто з моїх колег не згадав його.
Ніхто. Дивно, так?
А в матеріалах справи?
Немає ніяких матеріалів. Все знищили.
Замовчали справу.
І якщо ми підстрелили там не ведмедя,
а якогось бісового монстра...
значить, я не був божевільним,
як і Марк.
Брама в церкві.
Ребекка…
«Хроніки» у Ребекки.
Що я тут роблю?
Мені подзвонив колега з лікарні.
Тебе знайшли непритомною на тій вечірці.
Я забрав тебе.
Що сталося?
У кінотеатрі «Шлосспарк» сталася трагедія.
Херманн, ведмідь, який втік із цирку «Дайкірі»,
напав на людей, які влаштували там нелегальну вечірку.
Наразі невідомо,
як ведмідь вибрався з клітки.
Поліція перевіряє причетність борців за права тварин.
Це був не ведмідь.
Це не ведмідь!
У «Хроніках» сказано, Грифон маніпулює людьми.
Для цього він використовує цих мерзенних, оманливих, потворних створінь...
- Безликих! - Досить!
Щоб я більше ніколи не чув про цю книгу!
І ні слова про Великого орла.
Про кого?
Грифона.
Добре. Грифона.
Куди зібралася?
До себе в кімнату!
Треба допомогти Марку.
Ясно. Якщо ти теж вже не відрізняєш
фантазії від реальності…
- Клініка «Етернія». Мене звуть Тела. - Мені потрібна бригада.
Доктор Йорг Петерс. Посвідчення 889623, код підтвердження сім.
Ім'я пацієнта?
Докторе Петерс? Як звуть пацієнта?
Алло?
Питання вирішилося. Дякую!
Ненавиджу тебе!
І відтепер ми будемо разом назавжди.
Так, зажди.
Двоє загиблих. П'ятеро поранених, один тяжкий.
Також відкрито справу проти організатора нелегальної вечірки.
- Дякую! - Кінотеатр був закритий у 1992 році
та мав бути…
Стоп!
Ми зупинимось тут.
Привал!
Гей, всі, привал!
Вони залишаться тут на ніч.
Я можу першим чергувати, поки ти спатимеш.
Я буду першим, а ти відпочивай.
Що таке?
Нічого такого, ти просто розтрощив мені голову.
- Але то був не ти. - Ти думав, що я.
- То й що? - Ну, не знаю, може поясниш?
Ти постійно бурмочеш про супергероїв.
«Розслабся, Марку!»
«Припини скиглити, Марку». «Відпусти ситуацію».
Ось, бачив, чим закінчується.
Мені шкода.
Але коли охоплює гнів,
я стаю іншою людиною.
Тією, яка тут була до цього.
Вибачення прийняті.
Спробував би ти побити мене справжнього.
Все закінчилося б інакше, друже.
Я не підкорявся на озері.
Вибач.
Іноді я теж…
Надмірно амбіційний.
Мені здавалося, якщо я спіймаю мандрівника,
можливо, мені дозволять побачити батька.
Майже ніхто і ніколи не зустрічається з Батьком особисто.
Навіть ти?
Я про це й не думав.
Хіба ти не хочеш зустрітися з ним?
Я цього не казав!
Звісно, я хочу його побачити.
Але я не буду нічого робити для цього.
«Ми маємо приймати життя таким,
яким для нас його спланував Батько».
Твій час ще прийде, Ярмо.
Наберись терпіння.
Зовсім як люди.
Вони знову витріщились на нас.
Будь терпимішим, Ярмо!
Вони не знають, як бути ввічливими один із одним.
Твою наліво!
Куди вони в біса везуть це каміння?
Як ми знайдемо Томаса тут?
Це неможливо.
Чуваче, ти серйозно?
Це нереально.
Хто б говорив. Пан «До біса поліцію, я сам все зроблю».
- Немає нічого неможливого. - Як будемо шукати Томаса?
Вони всі на вигляд однакові.
Перевіреним методом!
- Сарне… - Де мандрівник між світами?
Його вже не було на озері, пане.
Тож, доведеться сказати Грифону...
що ви зазнали невдачі.
Можеш сказати йому, що хлопець знав, що ми йдемо.
І, ймовірно, йшов за нами сюди.
Але ж ти вже це знаєш, так?
Ти такий же огидний, як і весь твій рід, але ти розумніший.
- Якщо ти так кажеш, напевно, так і є. - Так, напевно.
Грифон усе спланував.
- Отже, я можу йти? - Так.
Стій. Там стоять відра зі свіжим дігтярним брудом.
Нехай Торок підготує тунель.
Мандрівник більше не зможе втекти.
Ненавиджу Сарна.
Цей…
м'якотілий...
чоловічок.
Батько зробив його розпорядником шахт,
тому ми мусимо підкорюватися.
Швидко.
Вони тут!
Зберігай спокій.
Що це?
Що це в біса таке?
Марк!
Марку, я тут!
Марку, сюди!
Йо, приятелю!
Марку! Сюди…
В шахту! Тягніть його в шахту.
- Чого ти чекаєш? Витягни його. - Я не можу.
Чому ні?
Я міг би переміститися, тільки якби знав, як виглядає печера.
Мені потрібно уявити її.
Як їм вдалося спустити це сюди?
Ми б їх помітили.
І що робитимемо?
Будемо чекати, поки стемніє.
План трохи попахує божевіллям...
Я знаю, але іншого вибору немає.
Добре.
Я готовий.
Побачимось біля брами. Я впущу тебе, щойно дістану Томаса.
І мушу визнати, Metallica - хороший альбом.
Як і Blufunk.
Людські діти!
Як справи?
Хапайте його!
Схопіть його!
Май терпіння! Тороку, назад!
У Батька плани на людських хлопців.
Тут, у шахті.
Ми залишимось тут і зачекаємо.
Томасе!
Я спущу тебе.
Це пастка!
Я знаю. Я витягну нас звідси.
Так... Точно!
- Ти - мандрівник між світами. - Ага, типу того.
Ну ж бо.
Дай мені руку.
Закрий очі.
Зараз будемо вдома.
Дідько.
Чому нічого не виходить?
Дігтярний бруд. Він тут скрізь.
Тобто дігтярний бруд?
Смердить, наче лайно.
Взагалі, це і є лайно тварин з болотного рівня.
Його застосовують проти Безликих.
Пари затьмарюють їхній розум на кілька годин.
На кілька годин.
Тоді Безликі втрачають свої сили.
Вочевидь, воно впливає на тебе так само.
Мені дали ось це.
Я мав стати приманкою на тебе.
- Навіщо? - Якщо Грифон вб'є тебе...
він оволодіє твоїми силами.
Якщо він зможе мандрувати між світами,
він зможе покинути Темну вежу.
І тоді ми втратимо наш світ.
Він захопить його та інші світи, до яких дістанеться,
так само, як захопив Темну вежу.
Так.
Я - доктор Франк, лікар Майї Хоффманн.
Мені прикро це казати,
але травма мозку безповоротна.
Вона жива, але ніколи не прокинеться.
Так, мені дуже шкода.
Батьки Майї погодилися, щоб ви попрощалися з нею.
Якщо бажаєте.
Вона в палаті 6Б.
Тож…
Вони скоро прийдуть по нас. Треба готуватися до битви.
- Я все зроблю. - Ні.
Коли нас відведуть до Грифона, битися маю я, не ти.
- Томасе, довірся мені. - Марку…
Марку, ні.
Марку, битися повинен я.
Марку, не роби цього.
Він переможе тебе.
У тебе жодних шансів.
Марку, вони йдуть. Швидше!
Там є світло. Ми можемо вибратися.
Я хочу додому!
Давай спробуємо ще раз тут.
Не вийде. Сили повернуться лише за кілька годин.
Треба забиратися. Пішли!
Візьмемо цей візок.
Якщо перейдемо пустелю, дістанемося брами раніше, ніж нас знайдуть.
Браму не можна відкрити зсередини.
Прямовис може багато чого.
Він - ключ.
Не хвилюйся. Ми повернемо тебе додому.
Нас додому.
Марку!
Позаду!
Єзе...
Єзаріаель!
Марку!
Марк!
Гей... Чекай. Ми повертаємося додому.
Додому.
Ну ж бо.
Батьку, маю повідомити, що з нами зв'язався комар.
З шахт.
Мандрівник між світами…
Знову втік.
У нього лихоманка.
Йому треба триматися.
- Їхати ще добрих дві години. - Можу дещо запитати?
Ти ж теж відчуваєш цей гнів?
Сімейна риса.
Ти колись вбивав когось?
Чому питаєш?
Бо чим більше я відпускаю в собі гнів,
тим більше відчуваю в собі сили подолати будь-кого.
І там біля скелі з Рогатим, я дозволив гніву взяти гору.
І коли я побачив, як він вмирає,
у мене було відчуття, ніби…
це найкраще, що я відчував у житті.
Командире!
Дивіться!
Я ж казав, у тобі живе воїн.
Але я не хочу цього.
Не хочу насолоджуватись тим, що роблю боляче іншим.
Маячня. У нас у всіх це є.
- Кожен Циммерман прагне битви. - Тато був не таким.
- Він був проти цього. - Він був боягузом.
Він кинув власних синів.
ШКОЛА-ІНТЕРНАТ СВЯТОГО ВІТУСА З ПОНЕДІЛКА
Я все виправлю.
Обіцяю.
Прямовис - ключ до брами. Дай його мені.
- Гадаю, я краще сам її відкрию. - Гей.
- Що? - Темна вежа змінила тебе.
Цей прямовис по праву мій.
Я - первісток.
І все ще твій старший брат.
А відколи це ти став старшим братом?
Коли не став дбати про маму?
Коли я запропонував відкрити крамницю, а ти не хотів?
Чи коли ти просто пішов у Темну вежу, не сказавши й слова?
Віддай прямовис.
Він діє в мене.
- Я повинен вбити Грифона. - Він налаштований на мене.
Татків малий улюбленець.
Дай його мені.
Віддай!
Ти його не отримаєш.
- Я його не віддам. - Досить.
Припиніть!
Ми можемо зайти на хвилину?
Вітаю, докторе Петерсе!
У нас є кілька питань до Беккі.
- Гей, секундочку. - Стійте...
Ми думаємо, це Беккі випустила циркову тварину,
- і мені потрібні її свідчення. Негайно. - Це жарт?
Я ніколи не жартую.
Томасе?
Мемо?
Томасе?
Томасе, де ти?
Мемо?
Марк!
Я тут!
Все буде добре.
Будь ласка, ні...
Допоможи мені…
Треба тиснути на планети в правильному порядку.
Спочатку червона планета, Марс.
Меркурій, Юпітер.
І в кінці
на центр Сонячної системи.
- Сонце. - Точно.
Але якщо натиснути на нього,
виходить лише це...
Вічність замкнена в колі.
Все повторюється.
Відновлюється само собою.
Колись ти вступиш зі мною в бій.
І загинеш, як і решта твого клану.
То навіщо чекати?
Бийся!
Принаймні звільни свого брата.
Марку, допоможи! Мені боляче.
Відпусти його.
Пробуди ненависть.
Відпусти його!
Впусти її.
Відпусти його!
Ти майже готовий.
Відпусти його!
Не будь боягузом.
Ні!
- Марку. - Що?
Ти мусиш заспокоїтися.
Закрий очі.
Зроби глибокий вдих.
Розслабся.
І пам'ятай…
Ненависть не поборе ненависть.
Хай Грифон відчує лише свою ненависть.
Розізли його.
Лише так ти зможеш звільнити Томаса!
Я не буду битися з тобою.
Ніколи.
Ти боягуз!
Ось чому Марк хотів, щоб ти принесла книгу мені.
Він вигадав загадку, яку можу розгадати лише я.
Маленьким Марк дуже любив місяць.
Усе крутилося навколо місяця, а не сонця.
Ця і ця...
Мемо.
Ми йдемо додому.
І потім…
ця.
Марку!
Зараз!
Він повертається!
Швидше!
ЗООМАГАЗИН КОТЕАСА
Батьку, я знаю, що ти серйозно поранений,
але шпигуни доповіли, що прибула остання партія каменів.
Роботи в шахті закінчені.
Все готово до Великої війни.
Як тільки ти станеш мандрівником між світами.
Є дехто, хто буде тобі корисним.
Це Єзаріаель, командир мисливців за рабами.
Якби Батько відправив тебе в світ людей,
що б ти зробив для нього?
Вбивав би всіх, кого любить мандрівник між світами.
Поки він не прийшов би до тебе, Батьку.
Я знаю, що припустився помилки. Всі час від часу помиляються.
Ти був прокурором тоді.
Ти повинен був стерти всім пам'ять.
Але цей Брекер досі все пам'ятає.
Не розумію, чому на нього не спрацювало.
Лише кажу, що всі припускаються помилок.
І свою помилку я виправлю. Передай це Великому орлу.
Я вже не відповідаю за тебе.
А хто тоді?
Тепер вже я.
Добре. Я не буду багатослівною...
Я помилялась. Ви були праві.
Я не вірила вашому батькові. Я не вірила вам.
І я вас підвела.
Я заперла тебе в психушці, чим вкрала в тебе кілька років життя.
І я навіть не розраховую, що ви колись мене пробачите.
Але ви маєте знати одну річ.
Якщо я колись вам знадоблюсь…
я завжди поруч.
Що б там не трапилось.
Завжди.
Отже... на цьому все.
Якщо я знадоблюсь, я в коридорі.
Як там хлопці?
Марк може їхати додому.
Томас залишиться, але з обома все добре.
Добре.
Ніхто не пам'ятає, що трапилося.
Щодо звинувачення Марка у вбивстві, я про все подбаю.
- Ну що... - Ці ліжка, наче з пекла.
Я радше дозволю відкусити собі пальці, ніж проведу тут тиждень.
Ти можеш помовчати дві хвилини?
Можу спробувати, якщо ти прибереш руку. Боляче ж.
Отже, ми ніколи не сходились в поглядах.
У крамниці. Під час подорожі тим паче.
Я розбив тобі обличчя. Ну, обличчя твого двійника.
А ти все одно залишився поруч.
Чуваче, чого тобі треба?
Я просто хотів сказати...
що ти - найхоробріша,
найвідданіша людина з усіх.
І ти - мій найкращий друг.
І…
дякую за все!
Пішов ти, Мемо.
- Принеси десерт. - Поцілуй мене в дупу.
МІКСТЕЙП «ОРАКУЛ»
Гей!
Все гаразд?
Дідько!
Це вечірні новини…
НОВИНИ ДНЯ
Пані та панове,
паніка не виправдана. Але, з іншого боку, перевірка не зайва.
Вітаємо! Це «Оракул», ваша музична крамниця в Крефельдені.
Залиште повідомлення…
Марку. Будь ласка, візьми слухавку.
Дозволь пояснити.
Це він мене поцілував!
Прошу, підійди до телефону!
...але пляжна вахта Боркуму прогнозує вилив токсичних речовин...
найближчим часом і готується до надзвичайної ситуації.
Сіетл, Вашингтон. Курта Кобейна вважали
голосом покоління без цінностей,
або покоління у складному пошуку нових цінностей.
Він був солістом знаменитої рок-групи Nirvana.
Він не хотів бути тим голосом.
Пісні Nirvana були про розбиті серця, жорстокість,
наркотики та безвихідь.
Кобейну було 27 років.
Вчора він покінчив з життям, вистріливши собі в голову.
З вами Йохен Швайцер із Вашингтону.
«Він був дуже чутливою людиною, милою та світлою…
не найкращі якості, як для рок-зірки».
Так сказав автор його автобіографії, Майкл Азеррад.
Погода…
Переклад субтитрів: Юлія Бабух
Творчий керівник Ганна Волошина