ЖАХІТТЯ ДОЛОРЕС РОАЧ
СЕРІЯ 5 Я ЇХ ЗАВЖДИ ЗНАХОДЖУ
ДЖЕЙМІ ЛІ КЕРТІС — «ТИТ АНДРОНІК» ВІЛЬЯМА ШЕКСПІРА
РЕЖИСЕР ТОМ ЙОДЛЕР
Що за чорт?
Це точно не вона.
- А ви? - Я… Так.
Я «взірець сучасного генерал-майора».
Руті. Ви, певно, Долорес Роуч.
І ви шукаєте Домініка Арфонсо.
Не бачили 16 років. Так?
- Проблеми? - Ні. Вибачте. Ніяких проблем.
Ви просто не така, як я думала. Це ваше прикриття? Ви розпорядниця?
- Це моя пристрасть. - Бродвей чи інше?
Якщо я відповім, то не буду фахівцем ніде.
Не знаю.
Та й ви не та волоока дівчина в біді, про яку казала Табіта.
- За що ви сиділи? - Володіння з умислом, напад на полісмена.
- Володіння чим? - Просто травою.
Ви наркодилерка?
Ні, була. Я працювала на Домініка, хлопця, якого хочу знайти.
- Ні. У мене правила. Ніяких наркодилерів. - Ви серйозно?
Це те полювання,
після якого або маєш дірку в голові, або працюєш на них.
- Не допоможу. - Але Табіта…
Я казала, що зустрінуся з вами. Без обіцянок.
Ви вистежуєте вбивць, але до наркодилерів зась?
- Правило — це правило. Щасти. - Стійте, вибачте.
Прошу.
Я маю його знайти. Він мене підставив.
Я втратила 16 років через цю кляту наволоч.
І я не знаю, як рухатися далі,
- поки… - Поки що?
Уб'єте його?
Це не мій перший раз, люба.
Я тобі не потрібна. Потрібен психіатр, і то хороший.
Табіта сказала, що колись допомогла вам,
коли ви сиділи. Ішлося про контрабанду.
Це було 20 років тому.
Домінік зрадив мене 16 років тому.
Але таке лайно має наслідки, навіть з часом.
Гаразд.
Але скажеш Табіті, що після цього ми квити.
Чесно? Гаразд, скажу. Дякую.
Я на вигляд мила, та я тебе порішу, а ти й не помітиш мого наближення.
Я вам вірю. Чесно.
Гаразд. Дай мені два тижні.
Два тижні.
- Привіт, Долорес. - Джеремі?
- Сюрприз! - Що воно… Ви й тут доставляєте?
Чи ви стежите за мною?
Так, ти мене піймала.
Я скрізь доставляю. Їду на північ. Підвезти?
- Так. - Застрибуй.
Гаразд.
То як ти влаштувалася?
- Ти повернулася кілька тижнів тому, так? - Так, лише кілька тижнів. Я…
Уже вбила двох людей.
Розмовляла з адміністрацією Хадсона, щоб повернутися до навчання.
- Це чудово. - Так. У мене є…
Закоханий у мене канібал.
Дошка бажань. Чи була дошка…
- Ти серйозно? - Так. Я…
Це була ідея Нелі. Я просто намагаюся зібрати все докупи.
Це я розумію.
Коли обираєш зображення, будь обережна, бо за тобою стежать.
В АНБ є досьє на всіх нас.
Ти ж користуєшся VPN?
Та я просто вирізаю малюнки з журналів.
- Тоді все гаразд. - Так. О боже! Бо...
- О бо... - Дідько.
Люди в місті водять, як маніяки.
- Усе гаразд? - Так. Усе гаразд.
Долорес?
Ти не відповіла на моє вчорашнє питання
про те, де Луїс бере своє м'ясо.
Бізнес розцвів на рівному місці.
- Так, друже. Я не… - Просто…
Я обіцяв Аріелу приглядати за малим, це було щось на кшталт
взаємовигідної домовленості.
Коли б Луїс не відчув, що має щось змінити,
він мав поговорити про це.
Тобто, я телефонував йому чотири рази. Він не передзвонив.
Не знаю, що я зробив не так.
- Маєш ідеї? - Ні. Не маю.
Ну,
не хочу втягувати тебе у все це.
Дякую, що вислухала.
- Ви не виходите? - Нічого сюди не доставляю.
- Я думала, ви сказали, що… - Ні.
Гаразд.
- Дякую, що підвезли. - Так.
Побачимося.
Побачимось.
Цей хлопець знає про мене чи просто божевільний?
Чи й те, і те?
Привіт!
Я за тобою скучив.
То ти тепер крута масажистка?
Це сексі. Може, і я прийду на масаж.
Тупий Жиропа ймовірно їсть свого боса.
Так. Спробуй записатися.
«Дуже Локо». Нова скромніша версія наших фірмових емпанад.
І цей смак не йде з вашого рота, ніби ви винні йому гроші.
Так, прошу, беріть. Спробуйте.
Чудово. Дякую. Минулого тижня приїздила моя подруга, вона вагітна…
Луїс не гаяв часу, а готував із паскуди «Дуже Марсі».
Це означає, що вам подобається. І діти будуть у захваті.
Скажіть їм вийти в інстаграм чи тікток…
Ми хочемо бути…
Гей.
- Як ви… - Знайшла тебе?
Я цим займаюся.
Так, але це було швидко.
- Сіла на метро. - Так, ви сказали два тижні.
Іноді мені щастить.
Правду кажучи, це найлегша робота, яку я виконувала в житті.
Я їх завжди знаходжу.
Ви знайшли Домініка?
Думаю, нам слід поговорити приватно.
Домінік Арфонсо мертвий.
- Як? Коли? - Пожежа в Домініканській Республіці.
Дванадцять років тому.
Сталася в батьківському домі.
Тіло настільки обгоріло, що його впізнали по зубах.
Так, лівий моляр. Я пам'ятаю.
Якщо це хоч якась розрада, то смерть у вогні дійсно болюча.
Я думала, що хотіла його смерті,
та насправді я хотіла вбити його сама.
- Що я вам винна? - Нічого.
Оплати цим навчання.
- Звідки ви про це знаєте? - Я казала, це моя робота.
І хай це криваво, але це Шекспір.
«ТІТ АНДРОНІК» ТЕАТР BRITANNIA
Домінік був мертвим для мене вже 16 років.
Та я думала, що насправді він не помре. Що мені тепер робити?
- Привіт, Долорес. - Привіт.
Я тебе шукала.
- Так? - Я щось у шиї потягнула,
коли піднімала дитину двоюрідної сестри. Можеш виправити?
- Це невдалий час, Джой. - Прошу,
я ніяк без чарівних рук, п'ять хвилин.
Я сказала, зараз не вдалий час! Боже, Джой!
Я не можу робити усім краще, коли вони хочуть. У мене є життя!
Брала уроки стервозності в Бріджет?
Джой на це не заслуговувала. Та якщо я зараз покладу руки їй на шию, я її зламаю.
Ви щось забули?
Так. Один із моїх співробітників чув про це місце.
Сказав, щоб я принесла ваших особливих емпанад.
Гей. А Луїс тут?
ЗНИК — ГІДЕОН ПЕРЛМЕН ВОСТАННЄ БАЧИЛИ 17 ЛИПНЯ 2019 РОКУ
Я хотів повісити це на вікно, якщо можна.
Секунду.
Привіт.
Так. Зробімо краще.
Не думаю, що Луїсу це сподобається. Це зіб'є з пантелику покупців.
Ді, у цьому й суть.
Так, але чому саме тут?
Хіба це не має бути у вашому офісі?
У мене виписка з його кредитки.
Остання транзакція була за кілька кварталів в «Піца Кена й Айбла».
Ви не проти?
- Уже викликали поліцію? - Ні. Поки ні.
- Як так? - Може, він у якомусь…
Тобто мій тато не поганий хлопець. Але іноді ухвалює погані рішення.
Тож якщо я не мушу залучати владу…
Я Руті. Я знаходжу людей.
Ні-ні-ні.
Якщо з ним те, на що ви натякаєте,
краще зверніться до мене раніше, ніж пізніше.
- Звернутися? - Так. Ви ніби милий хлопчина.
Я зроблю знижку. Тисяча баксів.
Це подвійна винагорода.
Він не вартий тисячі баксів?
Я їх завжди знаходжу.
Може, він хоче зачекати, побачити, що дадуть оголошення?
- Так? - Точно.
Поговорімо наодинці.
Отож, якщо хочеш когось знайти, звертаєшся до Руті. Запитай у Долорес.
Я завжди їх знаходжу.
Лайно.
Луїсе, у нас проблема.
Луїсе.
Луїсе?
Луїсе, ти в душі?
Друже, я не маю часу. Я прийшла…
Я не бачила спальню Луїса раніше.
Він дитина.
«КОСЯКОВЕ БОЖЕВІЛЛЯ» - ГЛЯНЬ!
Луїсе?
Якби моє життя було фільмом жахів, я б кричала собі не заходити туди.
М'ясо — це м'ясо. Плоть — це плоть.
Але штучні цицьки не з'їси.
Пан Перлмен.
Може, не я нашинкувала цих людей, але це зробила я.
Я це зробила.
Тобі холодно?
Мені подобається мати секрети з тобою, мамі.
Я просто хотіла... Ні.
Цей сорт називається «м'ятним печивом».
- Він приємний, солодкий… - Не зараз.
- Дідько, не зараз. - Гей.
Це ж добре, знаєш?
Я збирався прибрати раніше, але…
- Тепер ти все знаєш. - Думала, ти позбувся доказів.
Так і є. Ні, тобто так. Емпанада за емпанадою.
Навіщо тобі там трофеї?
- Це найбезпечніше місце. - Викинь їх у річку.
Ні! Усе те медичне сміття, яке в наших тілах.
Титан, силікон. Це слід, який шкодить морському життю.
Поки довбані дельфіни в Іст-Рівер у безпеці, у нас усе гаразд!
Слухай, знаю, це здається не ідеальним,
але якщо щось піде не так, це лайно на мені.
Ти до цього не причетна. Ти орендуєш у мене кімнату.
І ти нічогісінько не знаєш.
Краще підготуй свою заяву.
Що це означає?
У нас велика проблема. Перлмен-молодший говорить з ПД.
- ПД? - Приватним детективом.
- Я знаю, що таке ПД. Чому тут? - Перевірив кредитку.
Востаннє чоловік користувався нею у якійсь піцерії,
- що привело його до Вашингтон-Гайтс. - Дідько.
Дідько!
Піцерія?
- Для тебе це має значення? - Звісно.
- Я не повернуся до в'язниці. - Бачила, що я зробив?
- Це не я… - Винен я!
От лайно. Боже.
- Що тепер? - Що це?
Ні, я чув.
Вона говорить з Джеремі. Чорт.
Вона... Що вона досі робить тут?
- Джеремі нічого не знає. - Він знає, що ти купуєш менше м'яса.
Він ставить питання.
- Так? - Так. Вона не спиниться на Джеремі.
Вона знайде пана Перлмена, якщо ми не зіб'ємо її зі сліду,
і я не знаю, як саме.
Гаразд. Чекай. Обдрушлаковую ідею.
У тебе дірки в мозку, чи ти хотів сказати «обмірковую»?
Не можна зникнути…
Якщо він досі тут.
А хто дивиться за пиріжковою?
Я бачу звідси двері.
Радий, що ти допомагаєш нашому маленькому другу,
- але не він тобі платить. - Знаю.
Я маю заплатити йому із грошей, які ми заробимо на емпанадах.
Джоні потрібна поміч.
Усе гаразд. Якщо це не вчасно, я можу закінчити сам.
Дідько! Побачить, як Перлмен заходить і не виходить.
- Не хвилюйся. Усе гаразд. - Але я хочу допомогти.
- І ти теж маєш. - Ти не змусиш мене до провини.
- Тебе тут не було. - Коли 30 років будуватимеш бізнес,
зможеш встановлювати правила. А до того повертайся назад, гаразд?
Долорес допоможе із флаєрами, поки я піду в банк.
- Уперед. Підтюпцем. Ну ж бо. - Вибач.
- Гаразд.
Не залишай його самого з нею. Я миттю повернуся.
- Ну що, пощастило? - Її камера навіть не робить записи.
Але він був десь тут, так?
Так. Це підтвердили в «Піца Кена й Айбла».
Він був тут тиждень тому.
У нього тут іще є власність?
Ні. Найближча будівля на Сто шістнадцятій.
Не знаю, де б він був у Вашингтон-Гайтс, окрім як тут.
Хіба що він тут із кимось зустрічався.
Любить зустрічатися з людьми, якщо ви мене розумієте.
- Повії. - Так.
Гаразд. Дайте мені час до завтра.
- Так. - Я завжди їх знаходжу.
І маю відчуття,
що він може бути ближчим, ніж ми думаємо.
- Як справи, Долорес? - Добре.
Це якесь серйозне лайно.
То Нелі… Яка в неї історія?
Про що ти?
Ну, вона з кимось зустрічається?
Я не знаю. А що, вона тобі подобається?
Так. Тобто трохи…
О боже.
- Що? Що там? - Це він.
Що?
ГІДЕОН (ТАТО) ПЕРЛМЕН
Не зважай. Оце хворе лайно.
Слухай, я винен гроші одним людям,
тому зникну з радарів ненадовго. Не турбуйся, малий.
Він…
О боже. У нього знову проблеми з азартними іграми.
«Зникну з радарів ненадовго». Так. «Не турбуйся, малий».
Він мене так називає, коли взагалі якось називає.
«Повернуся за кілька тижнів».
- Добре, що не телефонував у поліцію. - Так.
- Думаю, мені слід зателефонувати Руті. - Так. Знаєш що?
Ми маємо її відкликати.
Я переконала себе, що Домінік мене захищав.
Але він захищав тільки себе.
Я думала, його родина була з…
- Можна? - Так, звісно.
Я з'їздив аж у Ґованус.
- У Бруклін? - Так.
Зробив кілька дзвінків, відправив кілька повідомлень.
Тож коли вона відстежить сигнал, він не буде поруч із нами.
Може, вона й не відстежуватиме.
Джона все відкликав.
- Він купився? - Так.
Принаймні поки. Але так, купився.
От чорт.
- От чорт. - Ти молодець, друже.
От чорт. Боже, це дає нам трохи часу.
Долорес, слухай,
ти маєш знати, усе, що я казав раніше, правда.
І куди б нас не завело це лайно, я з тобою.
- Усе на мені. Ти… - Луїсе, це мило з твого боку.
Але ти не можеш гарантувати, що це не торкнеться мене.
Це я є в системі, я вийшла звідти, довбані чарівні руки.
Я не дам тобі нести це самій.
Ми в цьому разом, гаразд?
Богом клянуся, мамі.
Що б я не мав зробити, я це зроблю.
Я тут, щоб захищати тебе.
Гаразд. Я буду тією.
Я сто років не… Добре.
Гаразд.
Лайно. А він на цьому знається.
Не думала, що хтось може бути кращим за Табіту, але…
Вкусив моє стегно.
- Вибач, мамі, я захопився. - Гаразд.
Дідько, Луїсе. О боже.
От дідько.
Долорес, мій улюблений смак.
Він щойно кінчив на моє…
Стоп, усе гаразд. Він канібал.
Це було…
Це було найкраще…
Тобто ти найкраще…
Ти не маєш… Тобто…
Я не була з…
Канібалом.
…чоловіком давно.
Так. Так, знаю, я помітив.
Жіноча в'язниця.
Я мріяв про це все своє життя.
Про жіночу в'язницю?
Ні. Ні-ні.
Ні, про тебе.
О боже.
Ніхто ніколи не робив для мене такого.
Чесно?
- Я думав, Табіта… - Ні, не…
Як те.
З ними.
Я казав тобі, мамі.
Я зроблю для тебе будь-що.
Я це й маю на увазі.
Звісно.
Інші люди теж мені це казали, знаєш?
Я не Домінік.
Той був патологічним брехуном.
Навіть померти не міг чесно.
Що?
Я бачив ту папку.
Я знаю, навіщо сюди приходила детективка.
Так. Але не може бути, щоб чувак помер у 2007-му році.
Його бабуся отримувала від нього посилки три роки тому.
Звідки ти це знаєш?
Бо вони з Софією були дуже близькі.
Хто така Софія?
Бабуся Нелі. Вона живе на третьому поверсі.
Родина Домініка та її з однієї області Домінікани.
З Ігуей?
Ні, думаю, із Сосуа.
Сосуа.
Саме так.
Хвилинку.
Тут пишуть про пожежу в сімейному домі в Ігуей в 2007-му.
Ні. Я ж кажу тобі, Ді. Якби він був мертвий,
його бабця зробила б із нього святого.
Але смерть підтвердили його стоматологічними картами.
У Домінікані? Може, і розтин не робили.
Якийсь кузен чи ще хтось сказав, що це він, і закрили за день.
Він же паскудник, Ді. Клятий вилупок.
Певно, удав власну смерть, щоб уникнути якогось лайна.
Забий на цього мудака. Тепер я дбаю про тебе.
Є ще щось у тобі, про що слід подбати?
Серйозно, маєш забути цього чувака.
Дозволь поглянути.
Гаразд. Дай мені.
Уперед, дівчинко.
Боже.
Ти така вродлива.
У нас може бути справжнє майбутнє разом, Долорес Роуч.
Майбутнє.
Час знову зосередитися на своєму майбутньому.
Мені не потрібен детектив, треба піднятися на третій поверх
і буду ближча до того, щоб цей вилупок горів насправді.
Переклад субтитрів: Альбіна Саженюк
Творчий керівник: Юрій Лаховський