‫סיפור האימה של דולורס רואץ'‬
‫פרק 7 "להתראות, פלישיה"‬
‫איפה אנחנו פוגשים אותם?‬
‫בפיצה "קיין אנד אייבל",‬
‫כמה רחובות מכאן.‬
‫ביררתי עליהם אחרי הקטע עם גדעון. קבלי.‬
‫הם משתמשים בשומן ברווז בקשה שלהם.‬
‫איזה קטע, אה? חייבים לאכול שם, אולי אוכל לעשות את זה בבצק שלי עם השומן של השמן.‬
‫- עם מה? - את יודעת, עם השומן של השמן המזדיין שמת.‬
‫- לא שומן ברווז, השומן שלו. - טוב, תשתוק.‬
‫מה לעזאזל נסגר איתך?‬
‫למה כל דבר זה בדיחה מבחינתך?‬
‫לא בדיחה. זה רעיון גאוני.‬
‫זה ייתן לכל הקשה שלי את הטעם המיוחד הזה, אפילו לצמחוני.‬
‫אנחנו אמורים לצאת מכל זה, אוקיי? לא...‬
‫זה מה שאנחנו הולכים לעשות. לא הלילה. עדיין יש לי...‬
‫חשבתי שהוא מביא את הצ'ק לפגישה בפיצרייה.‬
‫הוא מביא, אבל אני חייב להשתמש בכל הבשר שיש לנו, שהשגת לי.‬
‫אחרי זה, נתחפף מפה.‬
‫מתוקה, תרגיעי. תנשמי עמוק, בסדר?‬
‫בקרוב מאוד, נהיה בתוכנית להגנת עדים משלנו.‬
‫אחת, שתיים ו... נעלמנו.‬
‫כמו דומיניק.‬
‫- דולורס. - ג'רמיה. היי, מה קורה? מה איתך?‬
‫לא אמצמץ, בנאדם. תמשיך הלאה.‬
‫ג'רמיה, קיבלת את ההזמנה שלי?‬
‫חזרה לכמות הרגילה של ישבן חזיר, אסאדו, ירכיים של עוף. אנחנו בסבבה?‬
‫אנחנו בסבבה. אנחנו בסבבה לגמרי.‬
‫אבל מהו "טוב", אם לא ישועה המתגלה בעננים רפידיים?‬
‫טוב, אנחנו חייבים ללכת.‬
‫מפני שעננים רפידיים‬
‫אינם אלא הוכחה לקיומנו בשמיים.‬
‫מה שאומר שכולנו אחד, בכל מקום.‬
‫- טוב. מגניב, ביי. - מגניב. שיהיה לך יום טוב.‬
‫ביי. ביי, ג'רמיה.‬
‫- הוא יודע, לואיס. אמרתי לך. - איש לא יאמין לו.‬
‫הרי הוא משוגע על כל הראש.‬
‫כן, אבל אנחנו שתי דקות ממישהו שאינו משוגע ויכול לעלות על זה,‬
‫- אז אל תשתחצן. - אני לא.‬
‫- די. יש אווירה של דאבל דייט. - היי.‬
‫יש אווירה של דאבל דייט. רגע, רגע, רגע. תסתכלו על השיער שלי.‬
‫אנחנו נראים חמודים. תצלמו!‬
‫אבל שום דבר באמפנדות שלך,‬
‫האיכות האומנותית, הכישרון האישי, או הדקויות...‬
‫אלה לא ישתנו, בסדר?‬
‫אני מאמין שרווח ואומנות יכולים להתקיים יחד.‬
‫- הוא כזה חכם, נכון? - כן.‬
‫ובינתיים...‬
‫תשמע, אני קצת קצר בכסף אבל פדיתי את החסכונות שלי.‬
‫זו מקדמה של חמישה אחוזים.‬
‫חמישה עשר אלף? חשבתי שאמרנו 300.‬
‫- אני יודע, אבל... - מורשתי שווה 15,000 דולר?‬
‫- החסכונות שלך? - רגע, הוא יסביר.‬
‫כל הכספים של קבוצת הנכסים רשומים על שם אבי.‬
‫נהגתי לעשן עם ילדים כמוך בגרינפוינט כל הזמן. אין לך קרן נאמנות?‬
‫כן, אבל לא שמעתי מאבא שלי מאז שבוע שעבר.‬
‫זה ממש מדאיג.‬
‫אני צריך ששני ההורים שלי יחתמו על גישה לקרן הנאמנות שלי.‬
‫תזייף את החתימה שלו.‬
‫אני לא יכול לעשות זאת במשיכה מסוג כזה.‬
‫זה כרוך בטביעות אצבע, נוטריון.‬
‫- נוטריון, לואיס. - כן.‬
‫חבר'ה, אני משלם, בסדר?‬
‫זה הכרטיס של אימי.‬
‫אז, רגע, רגע. אנחנו צריכים לחכות...‬
‫עד שאבא שלך יצוץ?‬
‫לא אוכל לתת לך יותר מזה עד אז.‬
‫אבל ממילא עורכי הדין שלי יצטרכו להכין את החוזה‬
‫והם עובדים עבור אבי.‬
‫לא נוכל לחכות לך. לא אוכל לחכות לעורך דינך או לאביך.‬
‫- מה הלחץ? אם רק... - אתה יודע כמה זה כואב לי?‬
‫זה כמו למכור חלק מעצמי, בן אדם.‬
‫ואני רוצה לעשות את זה. אני רוצה להצמיח את העסק כמו שדיברנו.‬
‫אבל אם נהיה חייבים לחכות,‬
‫אז... לא, בן אדם.‬
‫לא.‬
‫תשכח מזה.‬
‫אבל אין עוד משהו שאני יכול לעשות.‬
‫מה לגבי שכר הדירה?‬
‫שכר הדירה יוזרם לרכישה.‬
‫לא, הכוונה היא שבזמן שאביך איננו, מישהו גובה שכר דירה על הנכסים, נכון?‬
‫- כמובן. - אז, מי אחראי לזה?‬
‫- כרגע, אני. - הוא בעל המאה ובעל הדעה.‬
‫אוקיי, אז פשוט תשלם את זה משכר הדירה,‬
‫וכשאביך ישוב, תוכל לשלם לו מקרן הנאמנות.‬
‫זה רעיון נהדר, די.‬
‫- להשתמש בהכנסות ברוטו משכר הדירה? - כן.‬
‫זה לא ממש זמין לי. אני רק מטפל בזה.‬
‫טוב. אהיה כנה, ג'ונה.‬
‫או שנסגור את העסקה הערב, או שנחפש קונה אחר כעת שיש עניין בעסק.‬
‫החלטה שלך.‬
‫תראו, אצטרך לחכות עד הראשון בחודש כשייכנסו דמי השכירות.‬
‫- נוכל לחכות עד אז. - כן, זה בסדר.‬
‫בסדר.‬
‫אוקיי, סגרנו. הכסף יהיה אצלכם בראשון עד סוף היום.‬
‫- צ'ק בנקאי. - כן, כן. צ'ק בנקאי.‬
‫לחיי "אמפנדה לוקה" ומורשתה.‬
‫לחיים.‬
‫החרא הזה טוב, לואיס.‬
‫- באמת גידלת אותו בעצמך? - כן.‬
‫אני מניח שהוא בכל מקרה יהיה חוקי בקרוב.‬
‫ולאף אחד לא מגיע להרוויח ממנו יותר ממך.‬
‫לא הבנתי. אם צריך להחביא אותו, למה לא לגדל בפנים?‬
‫כי הוא עוד לא חוקי, די.‬
‫אני לא יכול שיהיה חומר מפליל בדירה שלי.‬
‫אבל יש לך גופות מבותרות למטה. שם אתה מותח את הגבול?‬
‫אז...‬
‫ניקח את הכסף של פרלמן,‬
‫ונקנה לנו בית קטן בוורמונט?‬
‫לא, לא. לא, לואיס, לא בוורמונט.‬
‫אין שם 95 אחוז לבנים?‬
‫חשבתי שנתערבב, כמו בתוכנית להגנת עדים, כפי שאמרת.‬
‫טוב, בסדר, לא בוורמונט. אני לא רוצה מחלת ליים, בכל מקרה.‬
‫קולורדו.‬
‫נגדל קצת גראס, נפתח חנות וספא‬
‫במרכז עסקים, בין חנות כלבו גדולה לכנסייה.‬
‫התחלה חדשה.‬
‫מה אתה רוצה להיות בחיים החדשים שלך?‬
‫חשבתי על השם שאני רוצה שיהיה לי.‬
‫- פלישיה. - אתה רוצה ששמך יהיה פלישיה?‬
‫- זה מוזר, אבל בסדר. - לא. זה שמך.‬
‫מה?‬
‫תקשיבי, באוהיו עדיין מצפים את הרישיונות בלמינציה.‬
‫הכנתי את אלה הבוקר.‬
‫ככה נפתח את החשבון החדש.‬
‫דולורס זה שם יפהפה, אך משמעותו "צער".‬
‫ואני לא יכול לתת לך להיות עצובה יותר.‬
‫המשמעות של פלישיה היא "מאושרת".‬
‫היית חייב להשתמש בתמונת המעצר שלי?‬
‫כל מה שהבחורה הזו רצתה לפני 16 שנה...‬
‫- נאיבי ביותר. אני לא רוצה לראות את זה. - לא, כי עכשיו היא תקבל את הכול.‬
‫מגיע לך...‬
‫חיים יפים ומאושרים, פלישיה רושה.‬
‫הוא אידיוט, אבל אני מאמינה לו.‬
‫מי אתה תהיה?‬
‫איזה מין שם זה הקטור פקטור, אידיוט?‬
‫- זה השם של השמן המזדיין. - זה לא.‬
‫- כן, זה כן. - מה?‬
‫החלפתי את התמונה.‬
‫- אנחנו לא יודעים אם יש לו עבר פלילי. - כל דבר זה בעיה איתך.‬
‫שום דבר שאני עושה לא טוב!‬
‫נראה שלא, באמת. זה שם מטומטם ברמות.‬
‫לא אתן לך להדוף אותי יותר, בסדר?‬
‫ואני יודע שאת מנסה לעשות את זה כי נפגעת.‬
‫נכון, אין לי תואר או משהו כזה, אבל אני אוהב אותך.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫ואני לא הולך לשום מקום.‬
‫חוץ מלאוטובוס של גרייהאונד לקולורדו,‬
‫עם האישה שלי, פלישיה.‬
‫דולורס, הצילו! לואיס! יש מלא דם!‬
‫מה לעזאזל? זה בטח היה אריה ים.‬
‫נלי, אנחנו כאן!‬
‫אלוהים, מה קרה?‬
‫- נפלתי. - אני מתקשרת למוקד החירום.‬
‫פתחתי את המים באמבטיה, ופתאום‬
‫דם שמנוני החל לצאת מפתח הניקוז.‬
‫אני חושבת שנקעתי את הרגל!‬
‫זה לא הדם שלך?‬
‫נראה לך שעוד הייתי בחיים אם הייתי מדממת בצורה כזו?‬
‫זה מהצינורות המחורבנים האלה.‬
‫אתה. אתה לא מתקן דבר בבית הזה.‬
‫- אתה לוקח את הכסף ואתה... - דוניה סופיה, זה בסדר. פשוט תירגעי.‬
‫אותו הדבר קרה אצלי באמבטיה במשך כל הבוקר.‬
‫התקשרתי למשרד שלך עשר פעמים, בערך?‬
‫דם בצינורות? איך?‬
‫- אתקשר למוקד העירוני. אני מודע לזכויותיי. - בבקשה אל תעשה זאת.‬
‫אני אטפל בזה.‬
‫אבא שלי לימד אותי הרבה על שרברבות.‬
‫תן לי לטפל בזה לפני שאתה מתקשר.‬
‫- בסדר. - תודה, גבר.‬
‫- אין בעד מה. - הם באים, סבתא.‬
‫- לא, לא, הם יגנבו לי את הדברים. - אילו דברים?‬
‫- כל הדברים שלי. - הכול זבל.‬
‫אוקיי, דוניה סופיה, אני מבינה אותך.‬
‫את לא רוצה אף אחד במרחב שלך, אני מבינה את זה, בסדר?‬
‫אז נעשה כך. אנחנו נרים אותך בזהירות רבה.‬
‫- שנים שלא יצאתי מהבניין. - ארבע שנים, סבתא.‬
‫אני לא יכולה לצאת. אני לא יכולה לצאת.‬
‫כן. כן, את יכולה, בסדר?‬
‫אני יודעת מה התחושה כשאת חושבת שהמרחב שלך‬
‫הוא המרחב הכי בטוח בעולם.‬
‫מה אם אומר לך שלא ניתן לאיש להיכנס, בסדר?‬
‫האם תבטחי בי?‬
‫- אוקיי. טוב, בסדר. - כן? בסדר, חבר'ה, קדימה. בואו...‬
‫- תעזרו לי לקום. - כן.‬
‫אעלה את הפרמדיקים.‬
‫אני לא מתערב בזה.‬
‫- רגע, רגע, רגע. - מה? מה?‬
‫החמצן שלי.‬
‫אל תדאגי, דוניה סופיה. יש הרבה חמצן בבית החולים, בסדר?‬
‫והרומן הרומנטי שלי, זה שקראתי חצי ממנו.‬
‫- "לב פראי". - בסדר.‬
‫אנחנו נוודא שמישהו יביא לך אותו, בסדר?‬
‫אוקיי, מישהו יטפל בדם באמבטיה שלי?‬
‫לא, נשאיר אותו שם.‬
‫בסדר.‬
‫- את מצטרפת לנסיעה? - כן, כן, כן.‬
‫- וגם האסירה המשוחררת הנחמדה. - פשוט תנשמי, פשוט תנשמי.‬
‫אם מישהו יתקשר למוקד העירוני... אם ג'ונה יתקשר לשרברב שלו...‬
‫אל תדאגי. אל תדאגי. די, אטפל בזה. אין לך מה לדאוג.‬
‫בסדר.‬
‫תחגרו אותי. תחגרו אותי, לעזאזל.‬
‫אני מתגעגעת ל"מ.א.ש".‬
‫איפה אני יכולה למצוא את ה"מ.א.ש" שלי?‬
‫כמה פנטניל הם נותנים לך?‬
‫- אני צריכה קפה. - אלך להביא. תישארי איתה.‬
‫לא, זה בסדר. את רוצה משהו?‬
‫לא, אני בסדר. תודה.‬
‫את לא ממש הזונה המלוכלכת שחשבתי שאת.‬
‫את לא ממש הכלבה הזקנה שחשבתי שאת.‬
‫את בסדר?‬
‫אני מצטערת שהייתי...‬
‫אני כבר לא רגילה שאנשים דופקים לי בדלת.‬
‫אני מבינה את זה.‬
‫אם רק הייתי יכולה לנעול את עצמי במרתף הזה ולעולם לא לצאת,‬
‫הייתי עושה זאת.‬
‫מה את רוצה, בכל אופן?‬
‫אני מרגישה עכשיו ממש טיפשה.‬
‫חשבתי שאולי את יודעת איפה דומיניק נמצא.‬
‫רודף השמלות הזה שדומה לחמוס?‬
‫- אלוהים ישמור. - לא.‬
‫חרא קטן. הוא אפילו לא אמר לסבתו אלנה איפה הוא נמצא.‬
‫רק שלח מתנת חג מולד בכל שנה.‬
‫אין כתובת של השולח?‬
‫הבחורה הצעירה שמדברת מצחיק מסרה דברים בשמו.‬
‫איך היא מדברת מצחיק?‬
‫את יודעת. "'היי, גבר."‬
‫- במבטא בריטי? - לא, לא. יותר כמו "קרוקודיל דנדי".‬
‫- אוסטרלי? - כן, זה המבטא.‬
‫אם הוא ניסה לשמור על פרופיל נמוך, למה הוא שלח בחורה לבנה עם מבטא‬
‫שתמסור מתנות וכסף לאישה דומיניקנית זקנה?‬
‫זה לא בדיוק מתחת לרדאר.‬
‫דומיניק עם בחורה אוסטרלית לבנה?‬
‫הוא בקושי יצא מהשכונה המחורבנת. אלא אם כן...‬
‫ג'ורג'ינה בליארד‬
‫ג'ורג'י קנתה מדומיניק גראס. היא הכירה בינינו.‬
‫מה הסיכוי?‬
‫האם שמה היה ג'ורג'י?‬
‫"פרופסור דנדי" נלחמת למען אנשים שנכלאו על לא עוול בכפם.‬
‫אולי היא מעולם לא עזרה לי כי הייתה עסוקה מדי עם דומיניק.‬
‫מה הסיכוי?‬
‫103 פרופ' ג'ורג'ינה בליארד‬
‫- דולורס רואץ'? - ג'ורג'י.‬
‫מה אני עושה כאן?‬
‫מה את עושה כאן? חשבתי שאת...‬
‫- כלומר, שמעתי שאת... - הייתי בכלא.‬
‫השתחררתי רק לפני כמה שבועות.‬
‫- וואו. טוב, אני... - תהיתי, האם נוכל לדבר?‬
‫אני בדיוק יוצאת, לצערי, אבל בהזדמנות אחרת?‬
‫את עדיין בשכונה הישנה שלך?‬
‫רק לעוד כמה ימים. אין לך חצי שעה בשבילי?‬
‫הייתי נשארת, אבל אני חייבת לפגוש את הילד שלי. אני מצטערת.‬
‫וואו, יש לך ילד?‬
‫- כן. - בן כמה?‬
‫- אנחנו לא חייבות לעשות את כל זה. זה בסדר. - למה? זה בסדר.‬
‫- תלווי אותי לרכבת. - בסדר.‬
‫בסדר.‬
‫דולורס, לא הייתי בקשר עם דומיניק מאז‬
‫אותו הלילה בצפון העיר, בדיוק כשעברת לגור איתו?‬
‫אחרי הלווייתו של אביך? זה היה לפני 20 שנה.‬
‫אני מניחה שברגע שהפסקתי לעשן גראס כבר לא היה לו צורך בי.‬
‫לדעתי, זה כל מה שהייתי עבורו, באמת.‬
‫אז מי זה עוד יכול להיות?‬
‫את יודעת, זה לא שהיו לו המון חברות לבנות עם מבטאים.‬
‫מה?‬
‫טוב, גם אני לא ראיתי אותך הרבה אחרי זה, נכון?‬
‫ברגע שהיית בעולמו. היינו כל כך קרובות, ואז לא היינו קרובות.‬
‫וזה בסדר. אלו החיים, אבל איך אני אמורה לדעת מי החברים שלו?‬
‫כן.‬
‫כן, את צודקת, אני מניחה. אנשים מתרחקים.‬
‫ולא אמרת שהגברת הזאת על פנטניל? זה מה שהרג את פרינס.‬
‫כן, היא בטח לא... אני מצטערת, זה...‬
‫חשבתי עלייך כשפרינס מת.‬
‫איך התעצבנת עליי כששרטתי את הדיסק של "גשם סגול",‬
‫והוא כל הזמן קפץ בשיר הזה.‬
‫תהיתי איפה את נמצאת באותו רגע. באמת.‬
‫- באותו מקום שבו הייתי במשך 16 שנים. - כן, בסדר, אני יודעת. אני פשוט...‬
‫- רציתי ליצור איתך קשר, אבל... - אבל?‬
‫טוב, זה לא היה נוח.‬
‫וואו. אני כל כך מצטערת שהמאסר שלי היה לא נוח עבורך.‬
‫לא ידעתי אם את רוצה‬
‫לשמוע ממני או אם אנחנו חברות.‬
‫באתי לפה לפני וחשבתי שלא אמרתי‬
‫לך שלום כי הייתי נבוכה...‬
‫- אל תהיי נבוכה. - לא, תעצרי. בבקשה, תני לי לסיים, בבקשה.‬
‫עכשיו אני יודעת. לא אמרתי שלום כי רציתי שתאכלי חרא!‬
‫כל הזמן הזה שנרקבתי בתא, את התפרנסת‬
‫מלהעמיד פנים שאת עוזרת לאנשים בדיוק כמוני.‬
‫אבל התעלמת מחברתך כשהיא הייתה זקוקה לך יותר מכול.‬
‫לכי תזדייני, ג'ורג'י.‬
‫- הינה זה. זהו זה. זו הסיבה. - איפה זה? מה זה? למה?‬
‫"אנשים מתרחקים"?‬
‫לעזאזל, את מרושעת. תמיד היית כך כלפיי.‬
‫אלוהים, אני לא האדם היחיד שהתרחק ממך.‬
‫מי המכנה המשותף, דולורס?‬
‫"מרושעת"? אני עוד מתרגלת ל"רוצחת סדרתית", אבל "מרושעת"?‬
‫מה לעזאזל קרה כאן?‬
‫את יודעת, המזגן המחורבן הפסיק לעבוד.‬
‫הטמפרטורה עלתה, הקרח נמס, אז כל החרא הזה החליק לתוך הצינורות‬
‫וסתם את הכול.‬
‫למה אתה שם את זה על קרח?‬
‫- פשוט תזרוק את זה לנהר! - לא, זה בשר יקר ערך.‬
‫תקשיבי, יש לי בערך שבוע לפני שאנחנו צריכים לצאת מכאן,‬
‫פתאום נפסיק למכור "מוי לוקו" ו"מוי לוקה"?‬
‫אנשים לא ישימו לב?‬
‫במיוחד ג'ונה. לא, חייבים למכור כמה שיותר.‬
‫חייבים להשיג את הכסף של הבחור הלבן הזה.‬
‫זה מפחיד כשהוא מתחיל להיות הגיוני.‬
‫תראו את זה.‬
‫- איפה תשים את כל זה עכשיו? - אני אדאג לזה.‬
‫רוצה לתת לי יד?‬
‫אבל, לואיס, כל אחד יכול להיכנס ולמצוא את זה.‬
‫מי זה כל אחד?‬
‫מפקחת הבריאות לא תחזור בקרוב. קיבלנו 90.‬
‫נלי צחקה לי בפנים בכל פעם שניסיתי לגרום לה להיכנס.‬
‫אני פשוט אנעל בלילה ואתקן את המזגן.‬
‫- אעביר את כל זה מחר בחזרה למטה. - באמת? אתה עדיין צריך את זה?‬
‫הגואנצ'לה שאני מכין מהלחיים שלו?‬
‫לא תוכלי להשיג כזה דבר טוב אפילו ברומא.‬
‫- אלוהים. - את בסדר, די?‬
‫- צאי אם את צריכה להקיא. - לא, אני לא.‬
‫- הכנת מזון. בחייך. - אני יודעת, אני לא מקיאה.‬
‫אני שחוטה.‬
‫שחוטה.‬
‫- אתה חמור, אתה יודע את זה? - כן, אני מבין.‬
‫נראה שהיית עם סופיה במשך זמן רב.‬
‫כן.‬
‫התקשרתי לבית החולים.‬
‫הם אמרו ששעות הביקור הסתיימו לפני זמן מה, ושנלי וג'ונה,‬
‫חזרו לכאן בערך לפני שעה וחצי.‬
‫- הלכתי לפגוש חבר ותיק. - חשבתי שאת כבר לא מכירה כאן אף אחד.‬
‫- לא חשבתי שאני מכירה. - אז... מי זה היה?‬
‫לואיס...‬
‫אני מרושעת?‬
‫את רוצה להיות מרושעת?‬
‫לא, לא.‬
‫קראת לי חמור לפני 30 שניות.‬
‫- כן, מצטערת על כך. זה נכון. סליחה. - לא. זה בסדר.‬
‫אני באמת חמור.‬
‫הלכתי לראות את ה...‬
‫הבחורה הלבנה הזאת שהייתה חברה שלי בלימודים.‬
‫היא זו שהכירה ביני לבין דומיניק.‬
‫הוא היה סוחר הגראס שלה.‬
‫ואני יודעת שזה פסיכוטי שאני לא יכולה להתגבר על זה. אני יודעת.‬
‫אני מבין את זה. יש דברים שפשוט אוכלים אותנו מבפנים.‬
‫לא, אבל אני לא רוצה להיות ככה.‬
‫אני לא רוצה להיות רדופה על ידי איזה בן זונה שהרס לי את החיים.‬
‫אני לא. אני באמת... אני לא.‬
‫אני יודע.‬
‫הרגתי ארבעה אנשים, לואיס.‬
‫שלושה במו ידיי,‬
‫ומעולם לא הרגשתי כל כך משוגעת או כל כך מבוישת כמו כשהיא אמרה...‬
‫ויש לי אותך, ואתה כל כך, כל כך...‬
‫תראה מה עשית בשבילי.‬
‫תראה מה אתה עושה למעננו. מוותר על המקום הזה, העסק שלך...‬
‫אני יודעת כמה אתה אוהב את המקום הזה.‬
‫אז זהו זה. אני סיימתי.‬
‫אני נשבעת... סיימתי. לא עוד. אין יותר דומיניק.‬
‫בסדר.‬
‫אלה רק אני ואתה, בסדר?‬
‫בסדר?‬
‫טוב.‬
‫אלה רק אני ואתה.‬
‫לואיס, פשוט תזיין אותי, בסדר? פשוט תזיין אותי.‬
‫- לא. לא. - למה לא?‬
‫לא כאן, לא כאן.‬
‫הבחור הזה עשה הכול בשבילי חוץ מדבר אחד מזוין.‬
‫- לואיס, יש לי מחזור, אז פשוט... - אז?‬
‫- אם אתה לא רוצה לרדת לי, פשוט תזיין אותי. - אני כן רוצה.‬
‫- קניבל. - זה הכי קרוב שאני יכול להיות.‬
‫אני רוצה אותך בתוכי. אני רוצה אותך בתוכי. תזיין אותי.‬
‫- תזיין אותי. תזיין אותי כמו גבר. - לא. דולורס, בבקשה.‬
‫- תזיין אותי. מה זה... מה? - די! תפסיקי!‬
‫אלוהים ישמור, מה זה? מה...‬
‫אמרתי לך לא לעשות זאת!‬
‫- למה עשית זאת? - סליחה!‬
‫- אמרתי לא לעשות זאת! - סליחה!‬
‫אני מצטערת.‬
‫בסדר. בסדר.‬
‫בסדר.‬
‫בסדר. אוקיי, אני מצטער.‬
‫- לא, אל תצטער. אני מצטערת שעשיתי את זה. - אני מצטער, בסדר?‬
‫- סלחי לי, בבקשה. אני מצטער. - לא, זה בסדר.‬
‫אני כל כך מצטער.‬
‫מישהו עשה לך את זה?‬
‫זו הייתה תאונה שלא החלימה טוב.‬
‫איזה סוג של תאונה?‬
‫כשהייתי בן 12...‬
‫הייתה איזו בחורה... היא ממש חיבבה אותי וזה נגמר.‬
‫בחורה עשתה לך את זה?‬
‫- אישה. - אישה?‬
‫היית בן 12, מי...‬
‫מורה, מאמנת? מי עשתה את זה?‬
‫החברה של אבא שלי.‬
‫החברה של אבא שלך עשתה לך את זה?‬
‫לא. היא לא. זה נגמר. מערכת היחסים.‬
‫זו לא הייתה מערכת יחסים, לואיס. רגע, לא אם...‬
‫- היית בן 12. - לא. אבל אני בסדר עם זה. באמת.‬
‫כי בכלל לא ידעתי שזה לא בסדר, נכון?‬
‫אבל שיהיה. זה היה לפני הרבה זמן.‬
‫שיהיה. לעזאזל עם זה.‬
‫- לעזאזל איתה, נכון? - נכון.‬
‫האם סיפרת למישהו אי פעם?‬
‫לאבא שלי. הוא גילה.‬
‫והיא עזבה.‬
‫היא עזבה אותו, והם היו ביחד כ-10 שנים,‬
‫והוא אהב אותה באמת.‬
‫במיוחד אחרי שאימי עזבה אותנו.‬
‫- ודפקתי לו את זה. - לא, אתה לא. זה לא נכון.‬
‫- לא דפקת את זה. אתה לא אשם. - לא, מובן שכן.‬
‫מובן שדפקתי את זה.‬
‫אני פירקתי את המשפחה שלי ובגלל זה אני...‬
‫אני...‬
‫ניסיתי, את יודעת...‬
‫ניסיתי לחתוך אותו.‬
‫כי זה היה כל העניין,‬
‫כל הבעיה הייתה שנהניתי מזה.‬
‫ניסיתי לעשות את זה בסכין ו...‬
‫אני...‬
‫באמת שלא יכולתי לחתוך אותו.‬
‫לא יכולתי לחתוך אותו.‬
‫ודיממתי כל כך הרבה.‬
‫ועמדתי להתעלף לפני שהצלחתי לסיים את זה,‬
‫אז לקחתי מצקת של שמן חם מהצ'יפסר,‬
‫ופשוט שפכתי אותו שם למטה.‬
‫כמו משוגע.‬
‫אל אלוהים!‬
‫שנינו נכווינו, לואיס. לשנינו יש צלקות.‬
‫אין לך במה להתבייש.‬
‫אני רוצה לטעום אותך, מתוקה.‬
‫בסדר.‬
‫מי יכול לישון, עם הדם במים, התאונה של סופיה‬
‫דומיניק, ג'ורג'י, התאונה של לואיס והבריחה הכל כך קרובה שלנו?‬
‫לא הייתה לי כזו אנרגייה מאז שרבקה ויינר נתנה לי‬
‫לחפון אותה אחרי בת המצווה שלה.‬
‫אני צריכה לתת בראש לרבקה ויינר?‬
‫בהחלט לא. לא.‬
‫אני יכול לנשק אותך שוב?‬
‫כן.‬
‫אני יכול להישאר איתך הלילה?‬
‫רק כדי לתמוך בך, אשאר בסלון.‬
‫ראית את הסלון?‬
‫אני רק רוצה שתרגישי בטוחה.‬
‫אולי הוא יצליח.‬
‫אולי הוא ונלי ינהלו את החנות ביחד.‬
‫אולי נצליח לצאת מזה בסדר.‬
‫מה הסיכוי?‬
‫יש מישהו למעלה.‬
‫היי! אתה עוד לא הבעלים של המקום.‬
‫אני מצטער.‬
‫זה בסדר?‬
‫רציתי להפתיע את נלי בארוחת בוקר במיטה,‬
‫אבל המטבח שלה שם למעלה...‬
‫- אני יודעת. - כן.‬
‫ראיתי אנשים מאחסנים דברים בתנורים, אבל בדרך כלל לא גם במיקרוגלים.‬
‫אני אוהבת את זה שאתה רציני.‬
‫אני אוהבת את זה שנלי מאושרת. באמת.‬
‫גם אני.‬
‫כן, מה הסיכוי?‬
‫אני נשבעת שזה היה נעול.‬
‫ג'ונה.‬
‫חתיכת...‬
‫ביי, פלישיה.‬
‫תרגום כתוביות: לירון לייבו‬
‫בקרת כתוביות שקד הרטמן‬