AFSNIT 8 STOP MIG
Det havde jeg virkelig ikke lyst til.
-Fuck. -Fuck til hvilken del?
Der er så mange ting, der kræver et fuck.
-Det har jeg aldrig set. -Bare hjælp mig med at få ham væk.
-Jeg har lige gjort rent dernede. -Skal han ligge i fryseren?
-Hvordan gik det sidste gang? -Jeg låste den.
Du låste den sgu da.
Du lod klistermærket sidde, dit fucking geni.
Du skal tage klistermærket af.
-Den kommer sådan! -Nej!
-Jo, den gør. -Jeg lagde det ikke der.
-Du distraherer mig. -Mig?
Jeg tænker ikke på fisse.
Jeg elsker dig. Jeg vil ikke have andre fisser.
Hold nu kæft. Hjælp mig med det her.
Jeg ville være romantisk.
-For helvede. Hjælp mig nu bare. -Jeg klarer det.
Åh, gud.
Pas på ryggen.
Hallo?
Pis. Gå tilbage.
-Kom nu. Spark ham ikke. -Læg hans ben op.
-Fyrer I den af derinde? -Jeg har den.
Hej.
-Hej. -Dav.
Hvor er Jonah?
-Han er lige gået. -Ja.
-Jeg troede, han kom ned for at arbejde. -Ja.
Han arbejder ikke her.
Lidt gør han.
-Han er nok på kontoret. -Han sagde ned, altså nedenunder.
Hans kontor er nordpå...
Jeg ved det ikke. Han gik. Han ville ikke blive.
Okay.
Vil du have noget? D vil ikke have noget.
-Hun er ikke sulten. -Mæt.
Ellers tak. Skal vi åbne?
-Ja. Øjeblik. -Okay.
Vil du åbne butikken?
-Lad ham ligge, indtil jeg finder på... -Hvad?
Er det Jonahs telefon?
Er det?
-Det er mærkeligt. -Ja, det er sgu mærkeligt.
-Nej, jeg glemmer da tit min telefon. -Du har ingen.
Og nu ved du hvorfor.
Han kom og sagde farvel. Til os. Før han gik.
-Han skulle gå. -Ja.
For os. Og arbejde.
-Han kommer sikkert tilbage. -Ja.
Ja. Okay.
-Hvordan har Sophia det? -Godt. Jeg talte med hende i morges.
Hun lyder godt. Jeg ser hende efter frokost.
Det er virkelig godt, Nellie.
Ja, det ved jeg.
Okay, lad os åbne.
Jonah var god. Han fortjente det ikke.
Det gør Nellie heller ikke. Nu har vi et lig til og kan ikke blive.
Luis.
Jeg ringede til Jonahs kontor.
-Han var der ikke. -Der er gået fem minutter.
Han sov her.
Jeg er et forfærdeligt menneske.
Han glemte den, da han aldrig har prøvet den slags.
-Han tænkte tydeligvis ikke. -Sikkert ikke. Det...
-Hvem snakker Luis med? -Jeg ved det ikke. En panser.
Tænk, at nogen ville tro det.
-Ja, vi skal væk. -Empanada Loca er familieejet.
Samfundets fundament i 30 år.
Faktisk er vi det eneste, der er tilbage.
Jeg står ved alt, hvad der sker derinde.
Hvorfor har jeg så ikke set Marcie, siden hun besøgte hende?
Jeg ved ikke, hvorfor det betyder, at vi sælger hash.
Hun kom for at tjekke konkurrencen. Og så forsvandt hun.
Konkurrence? Sælger Marcie stadig? Det troede jeg, var slut.
Drop lortet. Ellers er mit næste opkald til mine venner i DEA.
Betaler I hende eller hvad?
Om jeg gør? Jeg betaler ikke nogen.
Det bliver du måske nødt til.
Jeg er helt med, brormand. Det er afpresning, ikke?
Du får ikke Marcies penge, så du vil have mine.
Hent bare dine DEA-venner. De kan tjekke efter og få empanadas.
-Luis, kom nu. -De kan få massage.
De bliver aldrig sig selv.
Måske ville du have en god massage.
Du virker anspændt. Ikke for noget.
-Ellers tak. -Det må du selv om.
-Der er noget galt her. -Det ved jeg ikke noget om.
Skal du bare stå her? Gå du bare videre.
-Værsgo. Gå. -Kom nu, Luis.
FRISK MADLEVERING
Ikke i dag, Jeremiah.
Lad os gå nedenunder. Nellie, vi er straks tilbage.
Skrid nedenunder.
Hold kæft.
Vi er nødt til at gå. Kom nu.
-Hvad? -Vi må pakke med det samme.
-Hvorfor? -Kom nu.
Spørger du hvorfor?
På grund af den døde udlejers døde søn i fryseren,
og den korrupte strømer, der afpresser dig.
Aflæs stemningen. Vi skal væk.
Han snakker bare lort. Han gør ingenting.
Hvad vil du gøre? Vente, til nogen vil købe forretningen?
Blive ved med at lave Muy Loca empanadas?
Vi gemmer os åbenlyst.
-Ikke flere emapanadas. -Vi mangler penge.
Vi har penge. Vi har 15.000 og mine penge.
Femten tusinde er ikke nok til et hus i Colorado.
Luis. Jeg forsøger ikke at købe et hus i Colorado.
Jeg forsøger at undgå livstid i fængsel.
Hvor tager vi hen?
Det ved jeg fandeme ikke, mand. Metrotunnelen.
-Vi ser ad. -Vil du det?
Nej, sådan vil jeg ikke leve.
Men det her lort her ikke bæredygtigt. Vi ville alligevel rejse, ikke?
Det er kun pengene, der er ændret. Vi rejser stadig uden pengene.
Alt er ændret.
Du var nødt til det, men jeg er ikke vred.
Vi skulle rejse. Han ville købe Empanada Loco.
-Hvis vi rejser, er det slut. -"Ville."
Det bliver udvisket, okay? Hele mit eftermæle.
Alt, hvad jeg havde. Jeg er født her.
Jeg blev bogstaveligt talt født lige her på gulvet.
Vi har det fedt her, okay? Du morer dig, ikke?
Det perfekte... For fanden.
Har du prøvet det her? Stammen hedder Massesammenstød.
Det her er et massesammenstød. Alt det her lort.
Jeg skrider sgu. Gør, hvad du vil.
Vent, okay? Vær sød at vente.
Du vinder. Okay? Men hør lige.
Hvis vi smutter nu, vil det se mistænkeligt ud.
Vi skal aflede opmærksomheden. Vi er nødt til at købe tid.
-Hvordan gør vi det? -Jeg har en idé. Jeg sværger.
Men du må give mig tid. Giv mig mere tid.
Vi skal afsted i dag, Luis. Det er i dag, vi tager afsted.
-Hvad laver du? Hvor skal du hen? -Jeg tager mig af det.
Hvad laver du?
Du får en time, maks. Ikke mere.
Stol på mig, mami.
Ja, jeg stoler på, at han fucker endnu mere op.
Men sandheden er, at jeg har brug for ham. Han ville aldrig ofre mig.
Mennesker er fulde af lort.
Men det her bord har aldrig svigtet.
Det klarede du hurtigt.
-Joy. -Klarede hvad?
-Nej, det passer ikke nu. -Det passer ikke.
-Det passer dig aldrig, gør det? -Joy, vær nu rar.
Jeg har ondt i nakken igen. Det er stress.
Gud. Seriøst? Er min lyd slukket?
Ingen kiropraktor er så god, ikke at jeg har råd til én.
Jeg kan ikke. Mit bord er ikke sat op. Du er nødt til at gå.
-Hvorfor? Hvad sker der? -Du er nødt til at gå.
Nej, vent. Du er virkelig uhøflig.
Jeg er din ven. Jeg prøvede at give dig et job, da du dukkede op med intet.
Hvilket ødelagde mit forhold til min søster. På grund af dig.
Og jeg gav dig så mange kunder, så mange, der venter på vasketøj.
"Hej, har du 30 minutter? Besøg de magiske hænder."
Og du er god. Men du er ikke Kristi genkomst.
De kom, fordi jeg sendte dem. Fordi jeg siger sandheden.
Og folk kan lide mig. Og jeg har god smag.
Og du behandler mig som en slags...
Ved du hvad? Jeg burde tage provision.
Hvis du ikke vil hjælpe mig, så er det ti procent...
Fint. Vend dig om. Du har 30 sekunder.
-Okay. -Du har 30 sekunder.
-Hvor er det? -Lige her.
-Det er stramt. Ja. -Okay. Bare vær stille.
-Undskyld, at jeg råbte. -Nej, det er fint.
Joy, du skal virkelig holde kæft lige nu.
-Rigtige venner giver dig den rå sandhed. -Joy, luk nu røven.
-Du kan være så led. -Led?
-Er jeg led? -Du burde medi...
Jeg kunne godt lide Joy, men kællingen var på forkerte tid og sted.
Fuck.
Fuck, fuck, fuck.
Vi må afsted.
Fuck. Vi må afsted.
Luis.
Hun sagde, at hun ville komme med empanadas.
-Har du intet hørt? -Hun har ikke meldt sig syg.
Kvinden har aldrig misset en matine siden She Loves Me i 1993.
Netop fordi hun blev skubbet ned på metrosporet.
Ruthie overlevede strømskinnen, og selv da ringede hun.
-Her er det underlige. -Nellie, må jeg snakke med dig?
Hej, hvordan går det? Hun skal lige...
-Øjeblik. -To sekunder.
Jeg kommer tilbage.
Jeg ville spørge dig om noget.
-Hvad sker der? -Hør det her.
Jonah er ikke mødt ind på kontoret.
Der er ikke gået en time. Du er nødt til at slappe af.
Ja, men først forsvandt hans far, så hende kvinden.
Hans far forsvandt ikke. Han sms'ede jo, ikke?
Kun én gang og ikke siden. Kvinden, der ledte efter dem, forsvandt.
-Det siger de. -Hvorfor lytter du til...
-Er det mafiaen? -Hvad?
-Findes mafiaen stadig? -Ja, den eksisterer.
Ikke mafiaen, Nellie. Det er...
Jeg ved ikke, hvad det er.
Men alt er fint, okay? Alt er fint.
Jeg tror ikke, det er fint. Det er måske ikke fint.
Nogle gange er tingene ikke fine.
Da mor kom i fængsel, var det ikke fint. Gangen før det var det ikke fint.
Jeg vil vide, om noget ikke er fint, før noget...
Der skal ikke ske noget med dig og Luis.
Kan vi ikke bare arbejde videre? Kom nu.
Jeg sværger, at alt nok skal gå. Det lover jeg.
-Vi kan ikke gøre noget. -Okay.
Så tilbage til arbejdet, ikke?
-Okay? -Okay.
Fint.
Hun stoler på mig.
Jeg er et uhyre. Værre. Jeg er ægte.
Luis.
Er der en minimal chance for, at han ikke har gjort noget dumt?
Det ville være for dumt selv for ham, ikke?
Sad den sådan før?
Jeg kan ikke vente. Jeg tager mit lort og smutter.
Og al denne gæld.
Og så fik han underlige beskeder, og så intet.
Slet intet?
-Slet intet. -Skummelt.
-Det ligner ikke ham. -Sæt han er blevet munk?
Fandt hun ud af det?
-Hvad? -Fandt Joy ud af det?
Nej.
Så hun noget, hvorfor har du...
Fordi det har slået klik. Vi skal afsted. Jeg smutter med eller uden dig.
-Vent. Hvorfor? -Hvorfor?
Luis, det har vi talt om.
Jeg har en plan. Gid du ville stole på mig.
Hvorfor skulle jeg det? Du har gjort alt værre.
-Jeg har passet på dig. -Lad være.
Jeg har ikke brug for en svedig kannibal i trediverne, der stjæler tamponer
og stinker af adobo og aceite
og ikke ville have andre at slikke,
hvis Dominic ikke havde skampulet mit liv for 16 år siden
til at tage beslutninger for mig.
-Tak. -Du er fucking led. Det er så ledt.
Så er jeg sgu bare led. Og hvad så?
Jeg har myrdet seks. Går det dig ikke på?
-Og jeg har lige dræbt Joy. -Den så jeg ikke komme.
Hvorfor fanden dræbte jeg Joy? Hvorfor fanden...
Lort. De kom hurtigt. Pis. Panserne er her.
Dolores. Dolores!
-Nellie. Nellie, vent. -Hjælp mig!
-Yo. -Nellie.
Det gik bedre, end jeg troede. Sygt.
Jeg ville bare købe tid, men vi slipper. Nu kan vi blive her.
Takket være Magiske hænders levering, har vi frisk muy loca i aften.
Hvad har du gjort?
Perfekt timing, nu hvor Sophia er væk. Jeg tog brandtrappen. Bum.
Åh gud.
Fysik i aktion. Jeg meldte det. "Jeg ved, hvor ligene er."
-Pærelet. -Hvordan kunne du gøre det ved Nellie?
Hold nu op. Det er hendes skyld, at Jonah...
Nej. Det er min skyld, at han var her. Det var min.
Lige meget. Hun er ung.
Hun kan lave noget, når hun slipper.
Slipper? Luis, man slipper ikke ud, når man hugger folk i stykker.
Især nogen som Nellie. Tror du, systemet var slemt for mig?
Hvordan kunne du gøre det?
Hvordan kunne jeg? Folk får brækket nakken.
Nellie slap vist okay. Vi er i sikkerhed nu, mami. Kom nu.
Nej, vi er ikke. De vil gennemsøge hele bygningen.
Igen har du gjort det værre.
-Hvad fanden skulle jeg gøre? -Du skulle stoppe mig.
Hvem som helst. Nogen skulle have stoppet mig.
Jeg kunne have været lykkelig her. Med dig.
Mig med mine massager, dig ovenpå.
Jeg har aldrig villet have et hus i Colorado.
Jeg ville bare
have et normalt, simpelt liv.
Og være en normal, simpel person.
Men jeg er den her person i stedet.
Okay.
Som altid i dag? Som altid på det her specifikke tidspunkt?
Det ved du godt, vi ikke svarer på.
Jeg må afsted.
-Lad mig hente mit lort. -For sent.
-Jeg har min lastbil. -Jeremiah?
Kom, Dolores. Min lastbil holder ude bagved. Kom.
-Hvad fanden laver han her? -Stop.
Jeg ved det hele.
Jeg ved, hvad du tvinger hende til...
-Du ved ikke... -Hvad der er i empanadaerne.
Jeg ved ikke, hvad du snakker om.
-Jeg ved, hvad du gjorde mod Ariel. -Far?
Du havde en skrue løs. Han vidste det.
-Derfor lod du ham rådne op hernede. -Du aner ingenting.
-Hold kæft. -Han var min ven.
Han var sgu da ikke din ven. Du er en skide pendejo.
Han havde ondt af dig, fordi du er skør.
Selv før din døde lortekone
eller dine skide konspirationsteorier.
Og ingen tror på et ord, du siger.
-Jeg er ikke skør. -Nå?
-Hvor er ligene? -Jeremiah, vent.
-Hvor? -Jeremiah.
-Led videre. -Kom så.
Hvor er ligene?
-Jeg er ikke skør. -Skide psykopat.
-Hvor? -Du finder ikke en skid.
Jeremiah, det var mig.
-Luis, hold op. Hold op. -Du er et uhyre.
Han bliver kvalt. Se ham.
-Slip mig. Han bliver kvalt. -Nej.
-Han bliver kvalt. -Nej.
-Se ham. Han bliver kvalt. -Stop.
Hjælp ham. Vi er nødt til at hjælpe ham. Flyt dig.
Jeremiah.
Åh, gud.
-Hvorfor fik du mig til det? -Det var humant.
Jeg er pacifist. Se, hvad du har gjort mig til.
-Gå væk. -Det mente jeg ikke.
-Gå væk. -Jeg kommer.
Nej, du gør sgu ej.
Jeg vil ikke se dig eller dit fucking vaffelskræv igen.
-Jeg hjælper dig. -Nej, gå væk med dig.
-Væk. -Du er mit livs kærlighed.
-Jeg elsker dig. -Gå væk.
-Du må ikke tage afsted uden mig.
-Dolores, nej. -Væk.
-Væk med dig. Slip mig. -Nej. Det må du ikke.
-Du må ikke gå -Slip mig.
-Slip mig nu. -Du går ikke.
-Bliv hos mig. -Slip.
Du må ikke gå, mami. Vær sød ikke at gå.
Vær sød ikke at gå. Det er forbi.
Vær sød ikke at gå.
Friturestegt, ligesom alle andre.
Lort!
Fuck. Jeg kan sgu da ikke køre.
En lastbil fuld af råt kød.
Så det var sådan, du brændte din hånd.
-Ja, det er sådan. -Og hvad så?
Jeg brugte fire år på flugt, på jagt efter Dominic og at lægge det bag mig.
Og i mellemtiden ender mit navn på et teaterprogram.
Jeg troede, du var død. Det troede vi allesammen.
Og jeg troede på, hvad jeg hørte. At du var et afsporet uhyre...
Nej. Men du har ret. Det er jeg.
-Nej. Du er offer for omstændighederne. -Ja. Nej. Du havde ret.
-Du er selvtægtsmand. -Hørte du ikke efter?
-Du havde ret hele tiden. -Du havde intet valg.
-Du var nødt til det hele. -Men ikke rigtig, vel?
Vil du vide noget? Jeg kom her i aften for at gøre det igen.
-Ved mig? -Måske.
Måske ikke.
Indtil dem, der går i vejen, måske går i vejen,
eller tirrer mig på den forkerte måde.
Eller bare er på forkerte tid og sted.
Du sagde det selv. Og du havde ret om mig.
Du har ret.
Jeg kan ikke stoppe.
Okay, Caleb.
Folk siger, at du gjorde Dolores til et menneske med det stykke.
Mere end i podcasten.
Du tog den onde seriemorderdame
og gjorde hende til en slags heltinde.
Og nu vil jeg gøre hende til en tv-serie. Så du Jason Blum derinde?
-Undskyld mig da. Det kører for ham. -Ja.
-Jeg henter min frakke. Mødes udenfor? -Okay.
Okay.
Hallo?
-Vil du have en massage? -Nej, for fanden.
Seriøst, møgsvin? En podcast om mit liv?
-Og nu et Broadway-skuespil? -Dominic.
-Hvor er min check, kælling? -Dominic. Dominic.
-Hvad? Hvad? -Dominic.
Hvad sagde du?
Lad mig gå, så hjælper jeg dig med at finde Dominic.
Ved du, hvor Dominic er?
-Jeg kender nogen. -Ja?
-Vil du leve til endnu en podcast? -Ja.
-Så skal vi derhen lige nu. -Okay.
-Hvis hus er det? -Jeg synes, at du burde...
Jeg går inden for. Når jeg kommer ud, har du bare at være her.
Ellers jager jeg dig
og propper den mikrofon så langt ned i halsen på dig,
at vi kan interviewe din tyktarm.
Okay, dit hår ser fantastisk ud.
Det er hot. Virkelig.
Det er virkelig sødt. Okay.
Fuck.
Tekster af: Anders Langhoff
Kreativ supervisor Lotte Udsen