AVSNITT 8 STOPPA MIG
Jag ville verkligen inte behöva göra det.
-Fan. -Fan ta vad?
Det finns så många saker som kräver fan.
-Jag har aldrig sett det. -Bara hjälp mig att få honom härifrån.
-Jag städade på nedervåningen. -Vill du lämna honom i frysen?
-Hur gick det förra gången? -Jag satte dit ett lås.
Satte du ett lås på den? Du satte ett jävla lås på den.
Du lämnade klistermärket på, ditt jävla geni.
Man ska ta bort klistermärket.
-Det säljs så. -Det gör det inte.
-Jo, självklart. -Jag satte inte dit det.
-Du distraherar mig. -Jag distraherar?
Jag tänker inte på fitta.
Jag älskar dig, D. Jag behöver ingen annans fitta.
Håll käften. Hjälp mig med den här skiten.
Jag ville vara romantisk.
-Jösses. Snälla, bara hjälp mig. -Jag fixar det.
Herregud.
Se dig för.
Hallå?
Skit. Gå tillbaka.
-Kom igen. Sparka honom inte. -Sätt upp benet.
-Festar ni där inne, eller? -Jag har den.
Hej.
-Hej. -Hej.
Var är Jonah?
-Missade honom. -Missade honom.
-Trodde att han skulle ner och jobba. -Ja.
-Han jobbar inte här. -Nej.
Det gör han liksom.
-Han gick nog till sitt kontor. -Han sa ner, som på nedervåningen.
Hans kontor ligger norr...
Jag vet inte. Han gick. Han var inte kvar.
Okej.
Vill du ha? D vill inte ha några.
-Hon är inte hungrig. -Mätt.
Det är bra. Ska vi öppna?
-Ja. Jag kommer snart. -Okej.
Ska du öppna butiken?
-Lämna honom ett tag tills jag... -Va?
Är det Jonahs telefon?
Vet inte. Är det?
-Det är konstigt. -Ja, det är jävligt konstigt.
-Nej. Jag lämnar min telefon hela tiden. -Men du har ingen telefon.
Nu vet du varför.
Han kom förbi och sa hej. Till oss, innan han gick.
-Han måste gå ut. -Ja.
Till oss. För jobbet.
-Han kommer nog tillbaka. -Visst.
Ja. Okej.
-Hur mår Sophia? -Bra. Jag pratade med henne i morse.
Hon låter okej. Ska träffa henne vid lunch.
Det är verkligen bra, Nellie.
Ja. jag vet.
Okej, dags att öppna.
Jonah var bra. Han förtjänade inte det.
Inte Nellie heller. Ännu en kropp och vi kan inte stanna, utköp eller inte.
Luis.
-Vad? -Jag ringde Jonahs kontor.
-De sa att han inte var där. -Tjejen, det har gått fem sekunder.
Han var här i natt.
Jag är en hemsk, hemsk person.
Glömde förmodligen telefonen. Han har inte haft det så.
-Tydligen tänkte han inte. -Förmodligen inte. Det är...
-Vem pratar Luis med? -Jag vet inte. Nån snut.
Förvånande att någon kan tro det.
-Vi måste sticka. -Empanada Loca är familjeägt.
Grunden för samhället i 30 år.
Egentligen är vi allt som finns kvar.
Jag står bakom allt som händer bakom de där dörrarna.
Varför har jag då inte sett Marcie sen hon gick ner för att träffa henne?
Jag vet inte varför det får dig att tro att vi säljer gräs.
Hon kom för att kolla konkurrensen. Sen försvann hon.
Konkurrens? Säljer Marcie fortfarande? Trodde hon växt ifrån det.
Skitsnack. Nästa samtal ringer jag kompisarna på knarkroteln.
Betalar du henne eller vad?
Betalar jag henne? Jag betalar inte någon.
Kanske du måste.
Jag förstår. Utpressning, eller hur?
Du får inte Marcies betalning, så du kommer för min.
Varsågod. Ta med dina knarkkompisar. De får söka. Vi ger dem empanadas.
-Luis, kom igen. -Ger dem massage.
De blir aldrig desamma.
När jag tänker på det, du kanske vill ha en skön massage.
Du verkar spänd. Inget illa menat.
-Nej, tack. -Skyll dig själv.
-Något stämmer inte här. -Jaså? Jag undrar vad det är.
Ska du stå här? Okej. Gör din grej.
-Ja, varsågod. -Kom igen, Luis. Sluta.
BRIDGE N TUNNEL FÄRSK MAT
Inte i dag, Jeremiah.
Vi går ner. Nellie, vi är snart tillbaka.
Gå ner för fan.
Håll tyst.
Vi måste sticka. Kom igen.
-Va? -Vi måste packa direkt.
-Vänta. Varför? -Kom igen.
Är det din fråga?
På grund av den döde hyresvärdens döda son i frysen
och polisen som försöker utpressa dig.
Läs rummet. Vi måste sticka.
Han pratar skit. Han gör ingenting.
Vad ska du göra? Vänta på ett nytt erbjudande på butiken?
Fortsätta att göra jävla Muy Loca-empanadas?
Vi gömmer oss helt öppet.
-Inga fler människoempanadas. -Vi behöver pengar.
Vi har 15 000 och pengarna som jag har.
Det räcker inte för ett hus i Colorado. Bara 15 000.
Luis. Jag försöker inte köpa ett hus i Colorado.
Jag försöker att inte tillbringa mitt liv i fängelse.
Vart ska vi åka?
Jag vet fan inte. Tunnelbanetunneln.
-Vi löser det. -Vill du det?
Nej, jag vill inte leva så.
Men den här skiten håller inte. Vi skulle ändå åka, eller hur?
Bara pengarna har förändrats. Utan pengar åker vi ändå.
Allt har förändrats.
Du måste ta Jonah så, men jag är inte arg.
Vi skulle åka. Han skulle ta Empanada Loco.
-Om vi åker så är det slut. -"Var" var det?
Det blir utplånat. Allt, hela mitt arv.
Allt jag har. Jag föddes här.
Jag föddes bokstavligen här på det här jävla golvet.
Vi har det bra här. Du har kul, eller hur?
Den perfekta typen av... Fan.
Har du testat skiten? Den här sorten heter Trainwreck. Det är...
Luis, allt det här är en jävla tågkrasch.
Jag åker. Gör vad du vill.
Vänta, okej? Snälla, vänta.
Du vinner. Men lyssna.
Om vi sticker nu så verkar det misstänkt.
Vi måste avleda uppmärksamheten. Köpa oss tid.
-Hur ska vi göra det? -Jag har en idé.
Du måste ge mig tid, okej?
Vi måste åka i dag, Luis.
-Vad gör du? Vart ska du? -Jag tar hand om det.
Vad gör du?
Jag ger dig max en timme, Luis. Bara det.
Lita på mig, mami.
Ja, jag litar på honom. På att han sabbar det ännu mer.
Men jag behöver honom fortfarande. Han skulle aldrig offra mig.
Människor är fulla av skit.
Men bordet har aldrig svikit mig.
Du tog hand om det så snabbt?
-Joy. -Tog hand om vad?
-Nej. Det passar inte nu. -Passar inte nu.
-Det passar aldrig, eller hur? -Joy, snälla.
Jag sträckte nacken igen. Förmodligen stress.
Herregud. Verkligen? Hörs jag inte?
Ingen kiropraktor är så bra som du, inte för att jag har råd med en.
Jag kan inte. Mitt bord är inte uppe. Du måste gå.
-Varför? Vad händer? -Du måste gå.
Nej. Vänta lite. Du är otroligt oförskämd.
Jag är din vän. Jag försökte skaffa dig ett jobb när du plötsligt dök upp.
Det förstörde min relation med min syster. Vi har inte pratat sen dess.
Och jag har gett dig så många kunder, så många som väntar på sin tvätt.
"Har du 30 minuter? Gå till Magic Hands här bredvid."
Och du är bra. Men du är inte gudomlig.
De kom till dig för att jag skickade dem. För att jag säger sanningen.
Och folk gillar mig. Och jag har god smak.
Och du behandlar mig som att jag är någon slags...
Vet du vad? Jag borde ta ut provision.
Vill du inte hjälpa mig med smärta, 10 %...
Okej. Vänd dig om. Du har 30 sekunder.
-Okej. -Du har 30 sekunder.
-Var är det? -Här.
-Det är spänt. -Var bara tyst. Snälla, Joy.
-Förlåt att jag skrek. -Nej, det är bra.
Snälla, jag vill att du ska vara tyst.
-Riktiga vänner berättar sanningen. -Joy, du måste hålla käften.
-Du kan vara så elak. -Elak?
-Är jag elak? -Du borde...
Jag gillade Joy, men hon var på fel plats vid fel tillfälle.
Fan.
Fan, fan.
Vi måste sticka.
Fan. Vi måste sticka.
Luis.
Hon sa att hon skulle hämta empanadas.
-Du har inte hört nåt från henne? -Hon sjukanmälde sig inte.
Kvinnan har aldrig har missat en matiné sedan She Loves Me 1993.
För att hon blev knuffad under tunnelbanespåret.
Ruthie överlevde, och även då ringde hon.
-Och det här är riktigt konstigt. -Nellie. Får jag prata med dig?
Hej. Hur är det. Jag behöver henne för...
-Ett ögonblick. -Några ögonblick.
Jag kommer tillbaka.
Jag har bara en fråga jag ville ställa.
-Vad händer? -Lyssna på det här.
Jonah är inte på sitt kontor än.
Gud. Det har inte gått en timme. Du måste slappna av.
Jag vet. Men först försvann hans far, sen den här kvinnan.
Hans pappa försvann inte. Han skickade sms.
Bara en gång, inte sedan dess. Kvinnan som letade efter dem försvann.
-De säger så. -Varför lyssnar du...
-Tror du det är maffian? -Va?
-Finns maffian fortfarande? -Ja.
Inte maffian, Nellie. Det är...
Jag vet inte vad det är.
Men allt är bra, okej?
Jag tror inte att det är bra. Det kanske inte är bra.
Ibland är saker inte bra.
När mamma åkte i fängelse var det inte bra. Inte gången före heller.
Jag vill veta om något inte är bra innan något...
Inget får hända dig eller Luis.
Kan vi bara fortsätta jobba?
Allt kommer att ordna sig. Jag lovar.
-Vi kan inte göra någonting. -Okej.
Så vi fortsätter jobba, okej?
Okej.
Hon litar på mig.
Jag är ett monster. Värre. Jag är verklig.
Luis.
Finns det en liten chans att han inte gjorde något dumt?
Det skulle väl vara för dumt även för honom?
Var den så förut?
Jag kan inte vänta. Jag hämtar min skit och sticker.
Och all denna skuld.
Sen fick han konstiga sms och ingenting.
Ingenting?
-Inte alls. -Det är skumt.
-Inte likt honom. -Han har kanske blivit munk?
Kom hon på det?
-Va? -Kom Joy på det?
Nej.
Såg hon något? Varför gick du och...
Jag är på en jävla mordturné. Vi måste åka. Jag åker med eller utan dig.
-Vänta. Varför? -Varför?
Kom igen, Luis. Vi har redan haft det här samtalet.
Jag har en plan. Jag önskar att du litade på mig.
Varför skulle jag lita på dig? Du gjorde allt värre.
-Jag har skyddat dig. -Gör inte det.
Jag behöver inte en svettig, tampongstjälande kannibal
i 30-årsåldern som luktar adobo och aceite
och inte hade haft nån annan att gå ner på
om Dominic inte hade sabbat mitt liv för 16 år sedan
för att fatta beslut åt mig längre.
-Tack. -Du är jävligt elak.
Då är jag jävligt elak. Vem bryr sig?
Jag har dödat sex personer. Stör det inte dig?
-Och jag dödade precis Joy. -Jag såg inte det komma.
Varför i helvete dödade jag Joy?
De kom snabbt. Fan. Snuten kommer.
Dolores!
-Nellie, vänta. -Hjälp mig!
-Yo. -Nellie.
Det gick bättre än jag trodde. Bra.
Jag köpte tid, men det är över nu. Vi kan stanna här nu.
Tack vare Magic Hands senaste leverans har vi också färsk Muy Loca i kväll.
Vad har du gjort?
Med Sophia borta, perfekt timing. Lyfte uppför brandtrappan med ett rep.
Herregud.
Fysik i aktion. Jag ringde in tipset: "Jag vet var kropparna hamnade."
-Lätt som en plätt. -Hur kunde du göra så mot Nellie?
Kom igen. På grund av henne var Jonah...
Nej. Han var här på grund av mig.
Strunt samma. Hon är ung.
Hon kan göra något när hon kommer ut.
Kommer ut? Man kommer inte ut när man styckar folk.
Speciellt nån som Nellie. Tror du att systemet var hårt mot mig?
Hur kunde du göra så?
Hur kunde jag? Jävlar får nacken bruten.
Nellie klarade sig. Vi är säkra nu, mami.
Nej, det är vi inte. De söker igenom varje vrå i byggnaden.
Du har återigen gjort det värre.
-Vad fan skulle jag göra? -Du skulle ha stoppat mig.
Vem som helst. Någon skulle ha stoppat mig.
Jag kunde ha varit lycklig här. Med dig.
Jag gör min massage. Du gör din grej på övervåningen.
Jag ville aldrig ha ett hus i Colorado.
Jag ville bara
ha ett normalt, enkelt liv.
Och vara en normal, enkel person.
Men jag är den här personen istället.
Okej.
Som, allt i dag? Som, alltid just den här tiden på dagen?
Du vet att vi inte svarar på det.
Jag måste sticka.
-Jag kommer. Hämtar min skit. -För sent.
-Kom. Jag har lastbilen. -Jeremiah?
Kom igen, Dolores. Jag har min lastbil på baksidan.
-Vad fan gör han här? -Sluta.
Jag vet allt.
Jag vet vad du får henne att göra.
Jag vet vad som finns i dina empanadas.
Vet inte vad du pratar om.
-Vet vad du gjorde med Ariel. -Min far?
Du var galen. Du visste att han visste.
-Så du lämnade honom för att ruttna. -Du vet inte ett dugg.
-Håll tyst. -Han var min vän.
Han var inte din vän. Du är en jävla pendejo.
Han tyckte synd om dig för att du är galen.
Redan innan din jävla döda fru
eller ditt jävla konspirationsskitsnack.
Och ingen tror på ett jävla ord du säger.
-Jag är inte galen. -Jaså?
-Var är kropparna? -Jeremiah, vänta.
-Var? -Jeremiah.
-Fortsätt leta. -Vi sticker.
Var är kropparna?
-Jag är inte galen. -Jävla psyko.
-Var? -Du hittar ingenting.
Jeremiah, det var jag.
-Luis, sluta. -Du är ett monster.
Han håller på att kvävas. Titta på honom.
-Släpp mig. Han kvävs. -Nej.
-Han kvävs. -Nej.
-Titta på honom. Han kvävs. -Sluta.
Hjälp honom. Ta honom. Flytta på dig.
Jeremiah.
Herregud.
-Du fick mig göra det. -Att döda honom vore humant.
Jag är pacifist. Se vad du fick mig göra.
-Bort. -Jag menade inte det.
-Håll dig borta. -Jag kommer.
Nej, du kommer fan inte.
Jag vill aldrig se dig eller ditt jävla våffelskrev igen.
-Jag hjälper dig. -Nej, bort från mig.
-Håll dig borta. -Du är mitt livs kärlek.
-Jag älskar dig. -Rör mig inte.
-Bort från mig. -Du kan inte sticka utan mig.
-Dolores, nej. -Släpp mig.
-Lämna mig ifred. Släpp mig. -Nej. Du kan inte.
-Du kan inte sticka. -Släpp mig.
-Gå inte.
-Stanna hos mig. -Släpp mig.
Stick inte, mami. Snälla, stick inte.
Snälla, stick inte. Stick inte.
Snälla, stick inte.
Friterad, som alla andra.
Fan!
Fan. Jag vet inte hur man kör.
I en lastbil full med rått kött.
Så det var så du brände din hand.
-Ja, så är det. -Och sen då?
Jag var på flykt i fyra år, letade efter Dominic och försökte lägga det bakom mig.
Och mitt namn står på en skylt som Jack the Uptown Ripper.
Jag trodde du var död. Det trodde vi alla.
Jag trodde på vad jag hörde om dig. Att du var något galet monster...
Men du hade rätt. Jag är det.
-Du är ett offer för omständigheterna. -Ja. Nej. Du hade rätt.
-Du är en hämnare. -Lyssnade du inte?
-Du hade rätt. -Du var tvungen att göra det.
-Du var tvungen att göra allt. -Det var jag inte.
Vill du veta nåt? Jag kom hit i kväll för att göra det igen.
-Mot mig? -Kanske.
Kanske inte.
Mot alla som kommer i vägen eller kan komma i vägen för mig
eller retar upp mig.
Eller bara är på fel plats vid fel tillfälle.
Du sa det själv. Och du hade rätt om mig.
Du har rätt.
Jag kan inte sluta.
Okej, Caleb.
Folk säger att du gjorde Dolores mänsklig med denna pjäs.
Som, mer än podden.
Du tog en ond seriemördare
och gjorde henne till hjältinna.
Nu ska jag göra henne till ett tv-program. Ser du Jason Blum här?
-Ursäkta mig. Han äger. -Jag vet.
-Jag hämtar min kappa. Ses utanför? -Okej.
Okej.
Hallå?
-Vill du ha massage? -Nej, fan.
Verkligen, skitstövel? En podcast om mitt jävla liv?
-Och nu en Broadway-pjäs? -Dominic.
-Var är min check, bitch? -Dominic.
-Va? -Dominic.
Vad sa du?
Jag kan hjälpa dig hitta Dominic om du släpper mig.
Vet du var Dominic är?
-Jag känner någon. -Jaså?
-Vill du leva och spela in en till podd? -Ja.
-Ta mig fan dit nu. -Okej.
-Vems hus är det här? -Jag tycker att du ska...
Jag går in i huset. När jag kommer ut är det fan bäst att du är här.
Annars jagar jag dig
och trycker ner den där mikrofonen så långt ner i halsen
att vi kan intervjua din grovtarm.
Okej, men ditt hår ser fantastiskt ut.
Det är hett. Det är det verkligen.
Det är riktigt sött.
Fan.
Undertexter: Johan Sjöbom
Kreativ ledare: Bachar Haj Bakir