ANTERIOR...
Incendiile, fetele, penele de curent. Crezi că poate fi vreo legătură?
- Mamă? - Este un organ.
L-au dezvoltat din necesitate.
- Spuneți-i doamnei că-mi pare rău. - Cred că mi-a transmis chestia asta.
Îți place să apari în fața camerei drept erou.
Dar, când i-ai putea ajuta să nu se simtă atât de nebuni și singuri, ești un laș.
Nu-mi strica planurile, Margot!
Nu e o farsă. Lumea, așa cum o cunoaștem, s-ar putea să nu mai fie niciodată la fel.
Cine ești?
Vreau ca țara să fie mândră de mine. Și sora mea, Zoia.
Ai trei interviuri azi.
- Vanity Fair vrea să-ți facă niște poze. - Bine că nu o gaură în frunte.
Atenție cu umorul negru și sarcasmul! Concentrează-te pe viața de familie!
Ai un fiu și două fiice.
Știu câți omuleți mi-au ieșit din vagin, Helen.
Promit că nu mă abat de la punctele de discuție.
Toată lumea știe că sunt ocupată, nu? Sunt primarul.
În clipa în care ai ieșit în față cu chestia asta, ai devenit imaginea ei.
Margot, dă-te puțin mai pe spate, cu bărbia mai mult spre mine, te rog.
Nu zâmbi! Relaxează-ți gâtul! Ochii la mine!
Uită-te la mine ca și cum ai vrea să mă lovești.
Asta e. Minunată!
Dură. Puternică.
PUTEREA
Condiția electrică
ce afectează adolescentele nu este un virus și nici un truc.
Medicii au descoperit prezența unui nou organ
dispus de-a lungul claviculei la tinere.
Apare în mod natural între 12 și 19 ani, iar capacitatea pare a fi transferabilă.
Acest organ pare să imite impulsurile electrice ale inimii.
Nu știm de ce s-a dezvoltat.
Nu cunoaștem magnitudinea și nici scopul acestei puteri.
La aceste întrebări va trebui să răspundem în următoarele luni.
Unde e Sofia?
Toate femeile au fost date afară.
Vă rog, lăsați-mă să vă spun! Nu suntem o amenințare.
Au spus că pe tine te pot păstra.
Numai pentru că nu am puterea.
... și partenerii, colegii și prietenele.
- Vadim. - Nu suntem dușmanul.
Da!
Da, sunt mândră.
În Arabia Saudită...
Ești bine?
Zoia, în engleză. Să nu înțeleagă.
Vrei să scapi de aici? Trebuie să vorbești engleza.
E ceva serios.
Știu, Tatiana.
Știu că e serios. Pot susține doar un copil, iar tu ești cel ales.
Deci viața mea face mai puțin decât dinții tăi acum.
Ar trebui să-mi pun o etichetă de preț în gură,
în caz că mama a uitat să spună cuiva cât a costat-o.
E nebună.
Deci care-i planul tău?
Israel.
Uită-te la mine ca și cum ai vrea să mă lovești.
N-ai mai văzut-o de când aveai patru ani.
Da, dar când a plecat, mi-a spus că pot sta la ea.
Nu e un plan rău. Partea cu Israelul.
Da. Dar nu e Olimpiada.
O să-ți aduc ceva. Un cadou?
Da, dar, te rog, nu un cadou olimpic.
Rahat. Spune: „E de rahat.”
- E de „racat”. - Rahat.
Rahat.
- O să-ți aduc ciocolată. - Nu.
- Pantofi. - De unde să iau eu pantofi?
- Bine. Pantofi. - Pantofi de rahat.
Pantofi de rahat.
Hai!
Ridică-te! În picioare! Pieptul sus.
Bărbia sus. Brațele încordate, extinse.
Picioarele încordate. Împinge în degetele de la picioare!
Nu mă face de rușine!
Din nou. Repede!
Tatiana, uită-te la mine!
Concentrează-te!
Hai!
Nu te mai prosti!
- Oprește-te! - Fac din nou.
Nu.
Nu mai pot privi.
Foarte bine!
Știți, SUA ne cere să testăm noi medicamente.
Îi convocăm ca să puteți începe.
Excelent.
Va trebui să testăm pe femei care nu au încă nodul, ci doar celulele.
De fapt, fete sub 12 ani.
Îți urmăresc activitatea. Mulțumesc că ai venit.
Eu vă mulțumesc pentru timpul acordat, dnă primar Cleary-Lopez.
Știu. E greu de pronunțat. Spune-mi Margot!
Ascultă, filmările tale din Riad, de la marșul acelor femei.
- E o lucrare atât de importantă! - Mulțumesc, dnă primar...
- Margot. - Margot.
După Arabia Saudită, m-am axat pe bătălii politice emergente globale
în jurul legislației DOE.
Vă poziționați ca un adversar al acesteia.
Prefer să mă consider un avocat al autonomiei corporale.
Dar nu ați ieșit să declarați dacă aveți sau nu DOE.
Gurile rele au speculat că vă folosiți de asta pentru propria carieră.
Cum răspundeți la asta?
Ei bine, acum o lună
aveai un canal Yoozzer cu câți, șapte abonați?
Și acum ești un nume.
Expunerea vine cu un preț, nu-i așa?
N-ar trebuie să fiu obligată să spun dacă am sau nu DOE.
E corpul meu, nimeni n-are dreptul să știe nici pe dracu'.
Scuză-mi limbajul! Că o ai, că n-o ai...
Mereu am fost un avocat al libertății și al posibilității de a alege.
Dar tu? N-ai DOE și totuși ți-ai riscat viața spunându-i povestea.
De ce?
Păi, sunt musulman, nigerian și bărbat.
Nu m-am gândit niciodată cu adevărat cum s-au intersectat aceste identități.
Cum genul mi-a determinat poziția și privilegiul în celelalte două sfere.
Deci nu am înțeles cu adevărat cum a nu fi bărbat afecta siguranța
sau vocea sau spațiul acordate femeilor din viața mea.
Dar DOE m-a făcut să văd o lume care ar putea fi.
Știți, una mai bună pentru noi toți.
Bărbații ar putea fi dispuși să asculte un alt bărbat.
De acord. Avem nevoie de aliați bărbați mai mult ca niciodată.
Bărbați precum guvernatorul Dandon încearcă să adopte legi
care să oblige femeile să-și înregistreze DOE drept armă.
Chipurile în numele „siguranței publice”. Siguranță pentru cine?
Politicienii de sex masculin nu au cel mai puternic palmares
când pledează pentru siguranța corpurilor femeilor.
Încă mai sunt oameni care susțin că femeile n-ar trebui să aibă acces
la proceduri sigure, sterile.
Margot!
Adică închidem fiecare femeie cu DOE într-o bulă de cauciuc?
Când o să învățăm? Nu putem legifera corpurile femeilor.
Ai văzut și tu în Arabia Saudită, nu?
Nu ne mai putem întoarce la ce-a fost. Asta înseamnă progres.
Îmi pare rău, dar, din păcate, timpul s-a scurs.
Primarul are un program încărcat astăzi.
- Îmi pare rău. - Desigur. Nicio problemă. Mulțumesc.
- O ultimă întrebare. - În regulă.
Da.
Sunt zvonuri că veți candida împotriva lui Daniel Dandon la Senat.
Este adevărat?
Sigur. Imediat după ce particip la Dansez pentru tine.
Îmi pare rău să dezamăgesc. Am o mulțime de făcut aici, în Seattle. Mulțumesc.
Iei o problemă emoțională sensibilă
și o amplifici cu alta.
Dacă pantoful cu preț decent, dar incredibil de incomod, se potrivește...
E periculos, nu doar politic. E periculos la propriu.
Avem oameni în plus care monitorizează
toate amenințările primite de când ai făcut declarația.
Ca să nu mai vorbim de Urbandox.
- Ce e Urbandox? - Adică cine.
E un misogin turbat care se pricepe să stârnească bărbați nemulțumiți.
Complet anonim, bineînțeles. Și folosește un avatar hipermasculin.
Și? E un virgin supărat într-un subsol. Ce ne pasă?
Are nouă milioane de abonați și se tot adună.
Și ești pe lista lui de ținte.
E o lege simplă a naturii. Fiecare lanț trofic are un vârf.
Și, în lanțul trofic al Pământului, vârful suntem noi. Bărbații.
Desigur, pot interveni tulburări.
Mai apare câte un prădător superior care încearcă să înlocuiască vârful.
Credeți că e un transfer de putere pașnic?
Nu, întregul sistem se dezintegrează în haos.
E catastrofal și nu doar pentru bărbați. Pentru toată lumea.
Nu le putem lăsa pe aceste feminaziste să ne supună.
Ce naiba e aia? E tipul ăla, Urbansculă?
- Urbandox. - Da, tipul aruncă cu noroi în maică-ta.
De fapt, nu. Pur și simplu nu e mereu de acord cu ea.
E ceva greșit? E încă o țară liberă.
Bineînțeles că e încă o țară liberă, dar, Matty, privește!
Folosește un filtru. Nu știi cum arată. Își ascunde fața.
Cei care-și asumă cuvintele și ideile, precum mama ta, nu trebuie să se ascundă.
E ușor când opiniile tale sunt la modă.
Cei ca Urbandox, care de fapt forțează limitele,
trebuie să se protejeze.
Cu toții trebuie să ne protejăm acum.
- E vorba de ce s-a întâmplat cu Jos? - Nu totul o privește pe Jos, da?
E vorba de tot. Nimic nu mai e normal.
Fetele de la școală sunt rele. Spui ceva ce nu le place și te curentează.
Te rog! Fetele fac astfel de chestii când te plac.
Bine. Îmi pare rău.
Știu că treci prin asta și ți-e greu,
dar nu uita că fetele alea sunt speriate
și în trupurile lor se petrec lucruri pe care nimeni nu le înțelege.
Știu că o să ajungem la o nouă normalitate,
dar, între timp, poți încerca să nu le superi?
- Spui că-i vina mea? - Sigur că nu.
Sunt supărate și se răzbună pe noi?
Nu e corect. E de rahat.
Știu. Ai voie să te enervezi.
Dar poți să nu-ți mai umpli capul cu tâmpeniile astea?
... să ne subjuge.
Sistemul trebuie protejat.
Și, ca bărbați, protecția e datoria noastră sacră.
Trebuie să arătăm acestor nemernice electrice cine e șeful.
SEMNAL ABSENT
Iată raportul programului de cercetare pentru extirparea nodului electric.
Din biopsie, e clar că dimensiunea organului
pare să varieze de la persoană la persoană.
După cum puteți vedea, fibrele nervoase apar intacte
unde mugurii originari ai organului urmează să se formeze pe claviculă.
Aceste fibre musculare asemănătoare unor frânghii
cuprind electrocitele care creează sarcina electrică.
Înțelegem că nodul electric necesită un aport de sânge considerabil.
După extirpare, femeia a decedat. Al treilea deces în această săptămână.
E urât.
Scrie că niciuna dintre fete n-a supraviețuit după extirpare.
Dumnezeule! Nu vreau să știu de unde avem asta, nu?
- Voluntari din Carpatia. - Voluntari?
În capitala traficului de persoane din Europa de Est? Anna, te rog!
De asta am semnat acord de confidențialitate.
Mâinile noastre sunt curate. N-am sponsorizat nimic din asta.
Am dobândit studiul după ce a fost efectuat.
Asta ar trebui să mă facă să mă simt mai bine?
Exact de asta am vrut să te ocupi tu.
Am nevoie de cineva cu conștiință, nu de un executant.
Rob, am fost însărcinată cu un proiect sensibil.
Absolut confidențial.
M-ai impresionat cu ce-ai făcut cu stabilizatorii și antidepresivele.
Mulțumesc, dar aceste medicamente care sunt testate, sedativele,
antagoniștii receptorilor CXCR4, blocanții hormonali...
De ce? De ce blocanții hormonali?
Dezvoltarea organului pare fi legată de un set de muguri în curs de formare
care se maturizează în noduri electrice când nivelurile de estrogen sunt ridicate.
Sau, în cazurile de transfer, când există un impuls electric susținut.
Deci propui crearea unui supresor cu finanțare federală?
- Da. - Anna...
Nodul electric este unul vital, legat sistemic în corp.
Extirparea lui este fatală.
Și crezi că cea mai bună idee este castrarea chimică?
Multe fete și femei raportează panică și suferință din cauza nodului electric.
Există cerere pentru un medicament care să inhibe creșterea organului.
Cum crezi că s-a simțit fata aia?
- Cea care a doborât avionul. - Nu-mi face asta!
Nu toată lumea vede acest lucru ca pe un dar.
Și, fără un supresor medical sigur,
unele și-ar putea face asta.
Asta vrei?
O generație de femei care moare prin acte disperate de automutilare?
Fetele merită să aibă de ales.
Ajută-ne să le oferim alegerea.
Când ești dispus să vorbim despre cifre,
promit, bonusul de brevet nu va fi de ici, de colo.
- Doamne! Funcționează? - Vezi? Știam că poți.
Sfinte Sisoe!
La toate funcționează ca lumea de fiecare dată, numai la mine nu.
Sunt o ciudată.
Da, ești cea mai sexi ciudată pe care-am cunoscut-o.
Taci!
Hei, Jos!
Jos!
- Da? - Poți ieși o secundă, te rog?
Salut, Ryan!
Bună ziua, dnă Lopez!
Da?
Tu și Ryan, făceați... Voi...
Nu. Învățăm.
Bine, am dat foc la o hârtie accidental.
Dacă vrei să discuți cu cineva, poți veni la mine, da?
Nu știu prin ce treci sau ce se întâmplă cu corpul tău...
Știu.
Iubito, dacă vrei să ții ușa aia închisă când nu sunt prin preajmă...
E perfect normal și natural la vârsta ta să...
Și, știi, eu...
Vreau doar să ai grijă.
Bine. Da. Nu făceam sex.
Sunt doctor, Jos. Nu-s ca ceilalți tați. Poți să mă întrebi orice.
Tată, crede-mă! Sunt bine.
Cu tot ce se întâmplă cu corpul meu.
- Nu trebuie să-ți faci griji. - Mă bucur.
- Ziua asta parcă e din iad. - Îmi pare rău să aud asta, iubito.
Atâtea interviuri, am uitat să mănânc.
Acum trebuie să merg la porcăria asta la Dandon
și n-o să aibă mâncare adevărată.
Helen zice că toți nebunii au început să iasă din caverne.
Se fac măști horror cu fața mea.
Nu te-a pus nimeni să ții conferința aia de presă.
- Dacă nu vrei, n-o faci! - Nu e despre ce vreau eu.
Am o responsabilitate. Vreau să fac lumea asta mai bună.
Cei dragi mie trebuie să trăiască în ea.
Spun doar că poate n-ar trebui să fii imaginea a ceva ce nu ai.
N-aș fi nevoită dacă femeile care au asta s-ar simți în siguranță să vorbească.
- Ele n-au vocea pe care o am eu. - În fine.
- Mă duc să învăț. - Să lași ușa deschisă!
- E cu Ryan. - Mă urăște.
- Nu e adevărat. - Ba da.
Ai primit mesajele mele?
Nu. Nu le-am ascultat încă. Îmi pare rău. Ține!
Margot, trebuie să vorbim.
Se poate mai târziu? Sunt la capătul puterilor, am întârziat...
Pot să mă dau doar cu odorizant de rufe?
Serios, trebuie să-ți povestesc despre ziua mea.
Bine. Dar ținuta arată susținere și e destul de neamenințătoare?
E superbă. Tu mereu arăți superb.
Margot, am primit un studiu din Carpatia astăzi.
Ultrasecret. Chestii teribile, lipsite de etică.
Despre nodul electric? Știu. Am primit informarea.
Stai! Ai primit?
- Cum de nu te sperie? - Ba da, e groaznic.
Urăsc că guvernul nostru a plătit, dar toate țările l-au cumpărat.
Măcelarii ăia ar fi făcut-o oricum.
Credeam că susții drepturile femeilor asupra propriului corp.
Dar așa și e. Rob! Doamne, bietele fete!
Dar, cel puțin acum, dacă cercetările le ajută pe altele,
moartea lor n-a fost degeaba, nu?
Vor să lucrez la un medicament.
Un medicament pentru castrarea chimică a acestor fete.
Probabil că-l vor pune în apa potabilă sau ceva de genul ăsta.
Sună cam apocaliptic. Cine anume?
Oameni ca Dandon, administrația.
- Ei. - Eu fac parte din administrație.
N-o să las să se întâmple asta, atâta timp cât îmi păstrez funcția.
Și, în parte, pentru asta trebuie să fac frumos cu nemernici ca Dandon.
- Deci pregătește-te rapid! - Chiar nu vreau să merg la chestia asta.
Ei bine, nici eu,
dar Dandon are nevoie de imaginea mea pentru strângerea de fonduri.
Trebuie să-i rămân aproape ca să-l împiedic să le facă rău fetelor.
- Mai ales dacă ajunge în Senat. - Eu nu sunt ca tine.
Nu pot sta la masă cu Dandon și prietenii lui nemernici,
să zâmbesc și să mă fac că o lume întreagă nu arde.
Dar am nevoie de sprijinul tău.
N-o pot face singură, așa că îmbracă-te, te rog, cu un costum.
DECLAN BLEASE - APEL NUMĂR MOBIL...
Roberto Lopez, nemernicule!
Dec, fratele meu! Ce faci?
Omul-Lup însuși.
- Nu ne-am mai auzit de la reuniune. - O groază de timp, bătrâne! O groază!
- Tot whisky din ăla ieftin bei? - Nu, nu chiar atât de ieftin acum.
Oare ce s-a întâmplat între tine și bunăciunea aia din Bogotá?
Te rog! Știi ce s-a întâmplat. A apărut pe prima pagină în ziarul tău.
De aia suni așa, din senin?
Pentru că ziarul a dat ceva despre soția ta?
Nu. Nu e vorba despre Margot.
S-ar putea să am ceva. Ceva tare.
Bine. Te ascult.
Mi-au căzut în mână niște documente.
Niște studii despre nodul electric, e destul de explicit.
The Times a publicat deja o imagine a organului.
Știu. Dar ce am eu e cu mult peste.
Dec, au fost ucise fete.
Acum vor să facă un medicament care să suprime DOE,
iar caracteristicile sunt scalate la un nivel uriaș.
Incolor, inodor, fără gust și cu solubilitate ridicată.
Sună a ceva ce-ar putea fi scăpat într-o sursă de alimentare cu apă.
Exact.
Te-ai prins. Îți trimit documentele.
Ascultă, nu mă implici, da?
Nu. Bineînțeles că nu. Ce sursă să indic?
Nu știu. Cum faci de obicei? Pseudonime sau...
Ce zici de ceva mișto de spion, o culoare și un animal?
Ca Jack-cel-Negru sau Vulturul de Smarald, un rahat de genul ăsta.
Doamne! La ce fel de filme cu spioni te-ai uitat?
Rob, ce faci? Așteaptă mașina.
Vin acum. Dec, nu mai pot sta, îți trimit documentele chiar acum.
Bine. Perfect.
Concluzii_studiu_nod_electric.pdf
Sunt doar trofeul de la brațul cuiva azi.
Doar stau și arăt frumos.
Și-mi țin gura.
O vezi? Aceea e soția mea.
E super tare.
Încă unul, te rog.
Frumos!
Mă bucur să te cunosc.
Apreciez că ești aici în seara asta, având în vedere programul tău.
Orice pentru tine, Daniel.
Sunt sigur că n-are de-a face cu reabilitarea imaginii tale.
Imaginea mea?
Liderii partidului sunt îngrijorați de lipsa ta de spirit de echipă
după surpriza cu conferința de presă.
Ei bine, eu sunt mai preocupată de alegători decât de 1%.
Ai datoria de a reprezenta toți oamenii, nu doar pe cei cu „vagine”.
De ce se folosești ghilimele invizibile pentru „vagin”?
Sincer, sunt surprinsă că m-ai invitat.
E bine pentru eveniment. Acum ești vedetă.
Cum a fost articolul din Vanity Fair?
Grozav. Da. Nu-ți face griji! Nu te-am menționat deloc.
Aud că cele cinci minute de faimă ți s-au urcat la cap.
Și că te gândești să candidezi la Senat?
Ei bine, în lumea asta nouă orice e posibil.
O ai, nu-i așa? DOE.
Dacă-mi strici candidatura, îți distrug cariera.
Gina, ți-o prezint pe Margot Cleary-Lopez, imaginea mișcării.
- Margot, Gina. E un mare fan. - Încântată.
Mă bucur să te cunosc. Chiar îți trebuie curaj ca să faci ce-ai făcut tu.
- Daniel a fost atât de mândru! - Așa e Daniel al nostru.
Aliatul femeilor de pretutindeni.
Caviar, doamnelor și domnilor.
Frumos. Pot să mă servesc?
Doamne, ce bun e! Știți când caviarul e cel mai gustos?
- N-am idee. - Stai liniștită! Sunt doar puțin beat.
Cu trei zile înainte ca sturionul să fie gata,
știți, să depună ouă.
Știți cum le recoltează?
Așteaptă ca peștoaica să fie frumoasă și suculentă.
Apoi îi dau una în cap și-i scot ovarele.
- Ești atât de amuzant! - E oribil.
Adică îi scot ovarele. Totul.
Și apoi îi smulg ouăle alea mici
pe care apoi le sparg ca pe niște coșuri, așa...
- Pe pâinea prăjită. - Poți ține ăsta?
- Sigur. Orice pentru a ajuta. - Mulțumesc.
„Document făcut public dezvăluie femeile torturate de către guvern.”
- Dumnezeule! - „Anatomia nodului electric.”
- Stai! Nu se poate. - Vezi asta?
Torturează femei? Le supun la experimente?
E un studiu din străinătate. N-aveam noi cum să facem așa ceva.
- Dar l-am cumpărat. - Toată lumea l-a cumpărat.
Scriitorul își indică sursa drept „Plevușca Stacojie”.
„Plevușca Stacojie”. Sună oarecum feminin.
Iau eu ăsta. Mulțumesc.
- Ce este o plevușcă? - Un pește. Un peștișor.
- Trebuie să iau un apel. Scuze! - Sigur.
Măcar îți dai seama ce-ai făcut? Ai divulgat informații clasificate.
Doamne!
Îți poți pierde serviciul dacă se află.
Ți-ai putea distruge întreaga carieră.
- Doamne, ce exagerezi! - Doamne!
Declan e prietenul meu din facultate și nu m-ar vinde vreodată.
Perversu' ăla? Și-ar vinde și mama.
Nu. Nu el e problema. Nu el.
Știi care e problema? Tu. Nu mă întrebi niciodată cum mi-a mers într-o zi.
Da. Hai! Întreabă-mă!
- Poftim? - Vezi? Nici măcar acum n-o poți face.
- E ridicol. Doamne! - Doamne!
Nu m-ai întrebat de ani de zile. Îți dai seama, nu?
Și eu mereu te întreb.
Când întreb, oftezi, ridici din umeri și zici că a fost o zi de rahat.
Tot ai putea să mă întrebi.
Tot ai putea recunoaște că am avut și eu o zi, că fac ceva.
Am o colegă care mă găsește amuzant.
- Flirtează cu mine tot timpul. - Doamne! Eu vorbesc serios.
- Mi-ai riscat și mie cariera. - Iată!
Numai asta te interesează, cariera ta în politică.
Doamne, nici măcar nu-mi dau seama cine naiba mai ești.
Vorbește mai încet! Hai!
- Poftim? - Să mergem la culcare.
- Haide! Hai să mergem! - Nu.
- Rob! - Nu merg nicăieri cu tine.
La naiba, nu! Mă duc să înot.
Doamne! Rob!
Rob, e foarte frig. Doamne!
- Trezești vecinii. - O să trezesc vecinii.
Cine este această celebră Margot,
care nu susține dezvăluirea de informații
și nu vrea să oprească acest medicament?
Nu vrea nici măcar să-și întrebe soțul cum i-a fost ziua.
Nu e nici măcar alături de copiii ei.
Nu sunt alături de copii?
Mă dau peste cap să ajung acasă la timp ca să citesc poveștile cu Izzy
și să-i verific temele lui Matty.
Faci asta pe pilot automat, Margot. Nu ești atentă.
Altfel ai ști că Matty îl urmărește pe Urbandox.
Știi că începe să urască tot ce reprezinți?
- Bine. Hai să intrăm. - Nu.
Să intrăm acum, Rob.
Crezi că Jos e bine doar pentru că spune că e?
Iubito, se luptă. Nici măcar nu-și poate controla corpul.
Și tu ești absorbită de frenezia asta DOE de parcă va aduce ceva minunat,
de parcă va schimba lumea.
Și da, Margot, schimbarea e bună. Dar știi ce?
Schimbarea e și nașpa. Da?
Și te avertizez, iubito.
Dacă nu începi să acorzi atenție, vei fi lăsată în urmă.
Îmi pare rău.
- Hai înăuntru! - Te vom lăsa în urmă.
Te las în urmă. O să înot departe de tine.
Doamne!
Vă certați?
- Nu. Culcați-vă înapoi! E în regulă. - O să înot departe de tine.
- Totul e în regulă. Duceți-vă! - Ca o plevușcă stacojie.
- Ce naiba caută tata în apă? - Mergeți înapoi la culcare! E în regulă.
Rob... Rob, ieși de acolo!
Tati e beat?
Da, așa pare.
Familia asta e un circ de rahat.
E în regulă.
Sunt liber.
Un eveniment fără precedent cu care se confruntă țara...
Căsătoria n-o să-mi pericliteze antrenamentele, n-o să permit.
Tot o să fac asta.
Draga mea, nu mai trebuie să te antrenezi.
Doar pentru că e în guvern.
Tot trebuie să mă antrenez. N-o să profit de asta.
- Trebuie să ajung la Olimpiadă pe merit. - Nu te mai antrenezi.
- Daria merge la Olimpiadă. - Nu e bună de nimic.
- Nu! Uite, Tatiana! - Nu.
N-o poți trimite pe Daria și nici pe Elena, are picioare de ciment.
Ce-o să faci?
Dl ministru Moskalev nu vrea ca soția sa să fie distrasă. S-a terminat.
- Tatiana, te rog! - Nu vreau să te privesc.
- Te rog! - În locul tău, aș fugi mâncând pământul.
- Fugi cât de repede poți! - Tatiana, te rog.
- Tatiana, ia-mă cu tine! - Nu. Te urăsc.
De ce spui asta?
Nu.
Această putere este reală.
Am văzut la știri când mă duceau la toaletă.
Se întâmplă ceva în Arabia Saudită. O revoltă a femeilor.
- Atunci, noi de ce n-o avem? - E mai mult la fetele mai tinere.
Poate de asta nu le mai iau pe cele tinere.
Grozav! Când m-au adus aici, eram tânără.
Dar nu exista așa ceva.
Acum sunt prea bătrână? Ce rahat mai e și ăsta?
Ar fi bine pentru ei să n-o capăt vreodată.
Primul lucru pe care l-aș face ar fi să le prăjesc sculele nenorociților.
Ardeți, nenorociților! Ardeți!
Noi nu primim niciun ajutor. Nicio putere.
Fata surdă care ne aduce gustări. Cred că ea o are.
Ești bine?
- Tata e bine? - Da. Suntem bine, cred.
Cred că sunt un pic mai beată decât credeam, ca să fiu sinceră.
Bine.
Îmi pare rău dacă am uitat vreodată să te întreb cum ți-a fost în vreo zi.
Te iubesc atât de mult și fac tot ce pot.
- Chiar ești beată. - Da, dar vorbesc serios. Te iubesc.
Eu doar...
Doamne! Sunt atât de obosită! Nu vreau să iau tot timpul decizii.
Simt că dau greș în toate.
Ca și cum aș fi la capătul puterilor.
- Ai marijuana? - Poftim?
Haide! Știu că fumezi cu fata aia, Cat. N-o să te cert.
Cat are o influență proastă asupra ta. Nu sunt de acord să fumezi marijuana.
- Ai înțeles? - Bine.
Vrei să mergem afară?
Da.
- Rahat! Am uitat să iau brichetă. - Poate pot eu...
Probabil...
Ce tare! Bravo, iubito!
Mersi.
- Nu-ți știam latura asta. - Am fost și eu odată tânără.
Nu-ți dau asta.
Chiar crezi că am făcut dezvăluirea pentru mine? Pentru cariera mea?
- Doamne, mereu e vorba de serviciu. - Nu. Ascultă!
Eu n-am avut o mamă care să aibă grijă de mine.
Eu trebuia să am grijă de ea. O adunam de pe jos cam în fiecare seară.
Trebuia să fiu eu adultul. Eu eram cea care-și făcea griji.
Ultimul lucru pe care-l vreau e să fiu ca ea.
Am făcut ce am făcut pentru tine. Pentru viitorul tău.
Pentru viitorul lui Matty și pentru viitorul lui Izzy.
- Pentru a vă proteja. - Înțeleg. Chiar înțeleg.
- Doar că nu cred că tu înțelegi. - Bine, ajută-mă să înțeleg.
- Nu mai trebuie să mă protejezi. - Iubito, ești copilul meu.
- Mereu te voi proteja. - Știu.
Încă ești blocată în mentalitatea în care ai crescut.
Crezi că ne trebuie mai multă protecție acum, că ne-am schimbat.
Și nu știi cum e, astfel îți e doar frică.
Nu suport că tu ești imaginea acestui lucru.
Le spui tuturor că e minunat,
dar e o impostură.
Nu știi cu adevărat.
Tu nu o ai. N-o simți.
Păi, vreau să știu.
Vreau să văd lumea cum o vezi tu.
Bine. Să nu te superi.
Marți, cred,
am ieșit să alerg, am pierdut noțiunea timpului și se întunecase.
Dar, în loc să mă grăbesc, am mers agale către casă într-un întuneric ca de smoală.
Jos, nu!
Nu, a fost frumos. Asta e ideea.
Acum alerg cu ambele căști în urechi.
Și nu-mi mai pun cheile între degete, pentru orice eventualitate.
Nu-mi mai fac planuri elaborate cu prietenii
să fim siguri că ajungem cu toții cu bine acasă de la vreo petrecere.
Nici nu-mi dădeam seama că trăiam într-o frică constantă.
Sigur, mai sunt lucruri de care ar trebui să ne fie frică,
dar mă simt de 100 de ori mai ușoară
și de 100 de ori mai puternică pentru că am asta în mine.
Îți imaginezi cum va fi pentru Izzy?
N-o să se uite în pământ când trece un tip pe lângă ea.
Și nu-și va face niciodată probleme pentru ce poartă.
Îți imaginezi cum e să crești cu o astfel de libertate?
O vreau.
Mi-o poți da?
N-am mai făcut-o până acum.
- Dar am văzut pe internet. - Bine.
Se pare că ai niște muguri ai acestui nod, care pot fi treziți.
- Și dacă nu merge? - O să meargă.
Am încredere în tine.
Bine.
Rămâi pe loc!
Vă rog. Vă rog, nu spuneți...
Rămâi pe loc sau chem paznicii.
Dă-mi-o!
Nu este posibil.
Am auzit că e posibil și vreau să mi-o dai.
- V-aș putea omorî. - Nu-mi pasă. Dă-mi-o!
Dă-mi-o!
Zoia!
ÎN EPISODUL URMĂTOR...
- Ce naiba? - Sunt amenințări cu moartea.
N-am avut niciodată o problemă să fiu cu o femeie ambițioasă, puternică.
Dar la așa ceva nu m-am angajat.
Această putere e o ocazie de a aborda societatea într-un altfel de mod.
Am uitat cum să fim puternici.
E un război. Un război pentru a recupera ce ne aparține de drept.
- Se fac teste pentru DOE. - E ilegal.
Tu și personalul puteți refuza testarea.
Și mergeți acasă în concediu fără plată.
Subtitrarea: Veronica Vasilescu
Redactor: Monica Bildea