Episodul conține o scenă care implică suicidul.
Imaginile pot fi șocante.
ANTERIOR...
Iată raportul programului de cercetare pentru extirparea nodului electric.
E urât.
Mi-au căzut în mână niște documente. E destul de explicit.
Au fost ucise fete.
„Document făcut public dezvăluie femeile torturate de către guvern.”
Îți dai seama ce-ai făcut? Mi-ai riscat și mie cariera.
Numai asta te interesează, cariera ta în politică.
Doamne, nici măcar nu-mi dau seama cine naiba mai ești.
- Ai vreodată o zi din aia ciudată? - Da. În fiecare zi.
Ai simțit? Cel mai mare șoc static.
Ești frumoasă. Știi asta?
- Mă pot descurca. De ce nu mă lasă? - Bine.
- Haide! - Doamne! Unde ați fost?
Măcar o dată, fă ceva în care crezi!
Cine ești?
Protecția e datoria noastră sacră. Trebuie să arătăm acestor nemernice cine e șeful.
- Ce e aia? - Urbandox.
Tipul aruncă cu noroi în maică-ta.
O vreau. Dă-mi-o!
De ani de zile există semne
că uităm ce înseamnă să fim bărbați.
Că uităm de ce existăm în aceste corpuri. Aceste corpuri mai mari și mai puternice.
Care e rolul nostru pentru umanitate.
Bărbații vânau odată. Luptau în războaie adevărate.
Dar, undeva pe parcurs, viața a devenit ușoară. Ne-am înmuiat.
De acolo provine boala asta, mutația asta.
Ni s-a întâmplat nouă, umanității,
pentru că noi, bărbații, am uitat cum să fim puternici.
Am uitat cum să ne protejăm casele, cum să ne protejăm femeile.
Așa că au dezvoltat chestia asta pentru a se proteja ele însele.
Am devenit moi și leneși și pierduți.
Și nemernicele s-au ridicat. Nici măcar nu ne-am împotrivit.
Le lăsăm să ia ce-i al nostru.
Dar putem lua înapoi ce ne aparține.
Vă promit, oameni buni! Putem să fim iar în vârf.
Și pentru binele umanității, trebuie s-o facem.
Trebuie să ne revendicăm locul cuvenit, orice-ar fi.
Vorbesc despre puterea adevărată.
Nu de vreun truc de magie.
Nu de degete scânteietoare.
Fetele astea nu știu să lupte. Nu sunt imbatabile.
Deci au puterea asta. Să le fie de bine.
Noi avem arme adevărate. Și știm cum să le folosim.
PUTEREA
Haide!
E atât de mișto!
- Margot! - Da.
Am luat pantalonii greșiți.
Știi, poți dormi aici, dacă vrei.
Păi, tu vrei?
Nu mi-ai mai adresat nici două vorbe de seara trecută.
Tocmai ți-am adresat, au fost vreo șapte.
- Se întâmplă multe. - Da, știu.
Ai vorbit cu avocatul?
Dacă apare numele meu, poate fi rău. Sigur amenzi civile.
Probabil de competență federală, e vorba de documente clasificate.
Asta înseamnă posibil închisoare.
Asta dacă Declan îmi divulgă numele. Nu mi-ar face niciodată asta.
De unde vine certitudinea asta?
Declan e un om de nimic. Cum poți să fii sigur?
- Rezolv eu asta. Nu-ți face griji! - Bine, nu trebuie să-mi fac griji.
- Rezolvi tu. - Da, așa o să fac.
Poate îți ceri și scuze?
Dumnezeule! Am vorbit deja despre asta. N-o fac din nou.
- Ne-ai riscat slujbele. - Dar am făcut ce era corect.
Ne-ai riscat casa, familia fără să vorbești cu mine.
Îți amintești când îți doreai să faci ce e corect?
- Îți amintești? - Puteam avea încredere în tine.
Nu e corect.
- Știi că poți avea încredere în mine. - Mă întreb cine ești.
Cine sunt eu? Nenorocitul tău de soț! Tu cine ești?
Sunt o femeie cu o treabă importantă despre care nu mai pot să-ți spun.
Bine. Nu vreau să știu, da? Nu vreau să știu.
Pentru că am și eu treabă. Știi ce? Și ce fac eu e destul de important.
Mulțumesc foarte mult, la dracu'!
- Fată... - Nu vorbim despre pantofii mei.
De fapt, politica oficială a primarului de acum înainte
e că nu vor exista discuții despre nenorocitele mele de încălțări.
Bine. Am reținut.
Nu spun că aprob estetica, dar îmi place energia.
Ce se întâmplă cu tine?
Nu. Margot, n-ai făcut asta.
Am făcut-o.
Rahat!
- Și e fantastic. - Nu pot să cred.
- Ce-a fost în capul tău? - Mă simt mai tânără. Plină de energie.
Totul e mai luminos și mai ușor. Pot inspira mai adânc.
Merg pe stradă și-mi vine să zic: „Dă-te dracului din calea mea!”
Bine.
Adică... Vrei? Probabil ți-aș putea-o da.
La naiba, nu! M-am născut cu o țintă pe spate.
Nu-mi mai trebuie încă un motiv pentru care să se uite lumea chiorâș.
- Să mă concedieze. - Nu va fi nimeni concediat.
Ba da. A început. Kristen de la Tom și Kristen.
- Emisiunea matinală? - A fost concediată pentru că o are.
Nu pot face asta. E ilegal. E discriminare.
Și totuși... Nu trebuie să facem valuri. Trebuie să controlăm situația.
- Vrei să rămâi fără consilier? - N-ai îndrăzni.
Pune-mă la încercare!
Hei!
Bună. Sunt Ndudi. Nu pot răspunde chiar acum, așa că lăsați un mesaj.
Hei, Ndudi, iubito!
Ascultă! Domnul Ojo s-a întors. Sper să te văd la nunta asta.
Am nevoie de partenera mea de zanku.
Da, a trecut ceva timp.
Mă bucur c-o să te văd.
- Omo, avem probleme. Hai să mergem! - Nu saluți?
- Nu te-am văzut de atâta timp! - Hai să mergem!
Ce e?
Să înțeleg!
Nu te căsătorești cu ea pentru că a luat-o? E atât de grav?
Cum să fiu bărbatul casei dacă mă poate electrocuta după cum îi vine?
Nu vorbi până nu încerci!
O să arunci zece ani la gunoi pur și simplu?
- Zece ani de minciuni. - Wale, e vorba de doar trei luni.
Nu am avut niciodată secrete. Niciodată.
Wale!
Hei, lasă-mă să-ți spun ceva!
Acum exagerezi. Dar știi care e problema ta?
Îți plac fetele prostuțe.
Prostuțe?
Dacă o jignești pe Fisayo, te arde!
- Bine, bine. - Vezi cum vorbești!
- N-o face nimeni „mumu” pe Fisayo. - Nu.
Ascultă, când eram în Riad...
Puțină atenție pentru fratele meu, jurnalistul internațional!
- Mulțumesc. - Frate mai mare.
- Dami! - Să aduc niște băuturi.
Ascultă! Am văzut niște lucruri, da? Nu e vorba de nimic sexual.
Și nu e un motiv ca să-ți părăsești logodnica.
Ăsta este viitorul. Suntem norocoși să trăim așa ceva.
Asta ar putea aduce egalitate.
Cum să însemne egalitate că unul din noi are electricitate în mâini?
În plus, cine zice că nu suntem egali?
Wale, uită-te la tine! Uite ce brațe ai!
- O singură lovitură și o termini. - Aș face eu asta?
Și ea te-a electrocutat cumva?
Nu-mi amintesc să fi fost avocatul drepturilor femeilor până acum.
Se simte vinovat din cauza chipului lui Ndudi.
Du-te dracu', frate!
Care e problema ta? Asta e pentru nenorocita de lună de miere.
Care e problema ta?
Îmi pare rău.
- Stai jos, calmează-te! - La dracu'!
O să fie bine. Poftim!
Wale!
Unde-a plecat?
Amin!
Îmi pare atât de rău!
Îmi pare rău pentru mama ta. Și acum toate astea.
Și mie îmi pare rău.
- Mama ta tot nu vorbește cu mine. - Da, îi e greu.
Nu e vina mea că Bernie i-o trăgea mamei mele când a ta era însărcinată.
Odată l-am întrebat pe tata de ce avem aceeași vârstă și mi-a cumpărat un câine.
Bineînțeles.
Pot să-ți spun ceva?
- Oricând. - Nu mai pot face asta.
Nu vreau să fac parte din afacere.
- Când merg la facultate, gata. - Nu spune asta!
Vreau doar puțină liniște, Rox.
Nu ți s-a potrivit niciodată.
Ricky, grăsanul, mereu îl lingușea pe tata.
- Terry era cel prost. - Hei, ia vezi!
Îl iubesc de nu mai pot, dar e adevărat.
Da, e adevărat.
Și tu, geamănul meu, la o școală de fițe cu colegi pretențioși.
- Nu sunt pretențios. - Acum citești de plăcere.
- Pot să te întreb altceva? - Da, spune!
Ce-ai simțit când l-ai ucis pe ăla?
M-am simțit bine.
Ești foarte drăguță astăzi.
- Ce? - Nimic.
Atunci, bine.
N-o să te rănesc.
Jos, stai!
Jos, putem să ne oprim?
Oprește-te! Oprește-te! Jos, am spus să te oprești.
- Dumnezeule! - La naiba!
Îmi pare rău. Îmi pare foarte rău.
Poftim! Ia ăsta!
- Ce dracu', Ryan? - Te-am rugat să te oprești.
Jos, nu e că nu te plac.
Poate că nu vreau sex într-o parcare.
Lui Karen i-ai tras-o într-o toaletă.
Jos, acum totul e diferit.
Jos, nu e ce crezi. Jos!
Ce naiba?
Scrisori de amenințare. Toate.
Șeful securității zice că n-a mai văzut niciodată așa ceva.
Și face asta de 20 de ani.
- Și noi ne propunem să mulțumim lumea. - Știi ce e ăsta?
- Rahat? - Rahat proaspăt.
- Pentru femeia care are totul. - Nu e amuzant. Te-am avertizat.
Ți-am spus să nu-i superi pe demenți. Sunt amenințări cu moartea.
„Urbandox are dreptate.
„Ești o țicnită electrică, te interesează numai să le protejezi pe altele.
- „O să-ți bag un fier încins...” - Bine, înțeleg ce spui.
Se fac teste pentru DOE. Toată lumea trebuie să se testeze.
Ce? Nu. Nu se poate. Nici măcar nu-i legal.
Ba da, dacă răspunde la o urgență de sănătate publică la nivel de stat,
pe care am declarat-o oficial acum aproximativ patru, cinci minute.
Bună! M-am gândit să trec pe la tine dacă nu mai programăm întâlniri.
- Daniel! - Frumoși bocanci!
Nu vorbim despre bocanci. Vă las un minut.
Nu putem face asta. E o încălcare a vieții private.
Nu, e colectare de date. Să putem înțelege mai bine instituția,
oamenii să fie în siguranță, să facem evaluări neoficiale
pentru modelarea celor mai bune practici și politici.
Celor mai bune practici?
Deci tu și mai cine decide bunele practici pentru femeile cu DOE?
Nu vorbim despre toate femeile cu DOE, doar despre cele din administrație.
Dumnezeule! E complet invaziv, lipsit de etică, e imoral.
Bine, ascultă! Calmează-te! Cer doar o listă.
Totul începe cu o listă.
Dar știm amândoi că lista aia poate deveni o armă pentru a concedia femei.
Și nu fac așa ceva personalului meu.
Tu și personalul puteți refuza testarea
și mergeți acasă în concediu fără plată. E alegerea voastră.
Chiar îmi plac bocancii. Ți se potrivesc.
Nenorocitul! La dracu'! Nu accept asta.
- Îi spun c-o am. - Margot!
Nu mă poate da afară. Sunt demnitar ales.
Dacă vrei să rămâi demnitar ales sau dacă mai vrei vreo funcție publică,
mai bine-ți ții gura.
Din sondaje reiese că oamenii nu sunt pregătiți.
Margot, gândește-te! De ce crezi că Daniel face rahatul ăsta acum?
Pentru că se simte amenințat de tine.
Ești singura persoană din tot statul
care-i poate periclita candidatura la Senat.
Și el crede că tu ai asta.
Așa că se folosește de toate astea ca să te doboare.
Bine. Ce fac?
Bun. Aici zice că aparatul
funcționează prin trimiterea de curent electric prin corp.
Doamne! Pare ceva medieval.
Nodul electric se umple precum vezica,
iar aparatul simulează o descărcare accidentală.
- Cum păcălesc aparatul? - Dumnezeule!
Nu e aproape nimic aici. E tehnologie nouă.
Adică poate da greș.
Bine, există niște tehnici de gestionare a durerii, respirație profundă...
O femeia a păcălit aparatul prin metoda Lamaze.
Bun. Deci gestionarea durerii și respirație profundă.
Cu nașterile și traumele din copilărie,
mă descurc.
Dnă primar! Vă rog să luați loc.
Aveți stimulator cardiac sau orice alt dispozitiv medical intern?
Nu ai voie să întrebi asta.
Aparatul poate interfera cu funcția anumitor dispozitive medicale.
Nu, nu am.
Înțeleg că poate părea invaziv.
M-am testat și eu mai devreme. Știu că pare înspăimântător.
Problema e că sunt foarte ocupată.
Am înțeles. Nu durează mult.
Acesta este un test DOE. Detectează prezența nodului electric.
Energie electrică statică, cunoscută și sub numele de DOE.
Testul poate ieși pozitiv pentru DOE fără să știți că aveți.
Rezultatele vor fi raportate biroului guvernatorului
și altor instituții de stat relevante.
Îmi dați voie?
Testul implică trecerea unui curent electric prin corp.
Este posibil să simțiți furnicături, mișcări musculare sau tensiune,
stare de leșin sau amețeală.
Cum poți să pui seara capul pe pernă?
Dacă găsiți rezultatul deranjant, aveți la dispoziție consiliere.
Suntem gata?
Nu simt nimic. Chestia asta face ceva?
Relaxați-vă!
Ce scrii?
Vă rog să să nu vorbiți până nu se termină testul. Mulțumesc.
Bine.
Asta e tot? Gata?
Asta e tot. Ați trecut testul.
Ne vedem la alegerile primare.
Trebuie să iau puțin aer.
Plevușca Stacojie? Pe bune? Altceva mai bun nu găseai?
M-am gândit că un nume feminin îți asigură acoperire bună.
Și, recunosc, mi-am și bătut puțin joc de tine.
Nu știu, Dec.
Se pune multă presiune.
- Dacă se face legătura cu mine... - Nu se va întâmpla.
Nu ți-aș divulga niciodată numele. Știi asta.
Să-ți spun. E o poveste bună.
Plec în Carpatia să investighez.
Grozav!
Te plimbi prin lume, ești erou, probabil câștigi și un Pulitzer,
în timp ce eu o să dorm pe preș tot restul vieții.
- Soția e tot supărată? - Puțin spus.
Credeam că Margot apreciază o acțiune de conștientizare.
Asta era odată. Acum e absorbită de politică.
Ar trebui s-o auzi cum vorbește cu mine. Atunci când o mai face.
N-am avut niciodată o problemă să fiu cu o femeie ambițioasă, puternică.
- E într-un post de răspundere. - Dar?
Dar la așa ceva nu m-am angajat.
Și nici copiii mei. Primim tot timpul amenințări cu moartea.
Fiica mea nici nu-și poate deschide singură felicitările de ziua ei.
E ceva temporar. Nu rămâne nimeni pe prima pagină pentru totdeauna.
Sfertul ei de oră o să treacă și mergeți la consiliere maritală.
Plecați într-o vacanță romantică undeva și beți cocktail-uri pe plajă.
Nu știu, Dec. De data asta e diferit.
- Încă un rând, te rog. - Lumea se schimbă...
- Nu. Ai băut destul. - Ea se schimbă odată cu lumea.
Dă-mi dracului o băutură!
Mike, de asta nu se poate. Îi întrerupi pe domnii amabili.
Dă-mi o bere, scârbă!
Bine, gata.
Ai zece secunde să pleci. Zece. Nouă. Opt.
Echilibrează talerele, nu crezi, dră Degete Scânteietoare?
Sunt mai mare decât tine. Sunt mai puternic decât tine.
- Și te-aș putea pune la pământ. - Pun pariu că ai putea. Ce zici de asta?
Haide!
M-a amenințat, ce mama dracului! Ai văzut. Mă apăr.
- Haide, amice! - Mike, hai să ieșim puțin la aer.
- Fac eu cinste cu următorul rând. - M-a amenințat.
Crezi că ești la vârf? Nu ești. O să înveți unde ți-e locul.
- Urbandox știe ce spune. - Haide, Mike!
Da, la revedere, Mike!
Orice ai, te rog!
Cum guverne bogate au comis crime și au scăpat - de Declan Blease
Hei, chipeșule!
Scuză-mă!
Deci celebrul Tunde Ojo se întoarce în Lasgidi.
- Nu sunt celebru. - Serios?
Ești acest verificat-pe-toate-rețelele-sociale.
Dl Milioane de Fani.
- Ai tot ce ți-ai dorit vreodată. - Nu tot.
Vrei ceva de băut? Avem timp.
E foarte mică. Știi ce?
Nu mă surprinde că Wale vrea să anuleze nunta.
Băiatul ăla a fost mereu numai mușchi, dar fără putere.
Haide! Știi că e adevărat. Atât de ușor amenințat!
Băiatul voia să fie om mare, dar se comporta ca un băiețel.
E sensibil. Un bărbat nu poate avea sentimente?
Adică toată lumea lui este cu susul în jos. Mai slăbește-l!
Cum a fost la Riad?
A fost...
intens.
Te-a schimbat.
Schimbă viața, nu-i așa?
Libertatea pe care a adus-o DOE.
Solidaritatea feminină. N-am văzut-o niciodată atât de puternică.
N-ai mai văzut femei unite?
Nu. Mi-aș fi dorit să poți merge cu mine.
Știi, m-am dus datorită ție. Datorită a ce ai spus în noaptea aia.
Aveai dreptate. Eram doar un ode privilegiat.
Mi-aș fi dorit să fi mers cu mine.
Nu știam asta, dar am de lucru aici.
În ce ești implicată?
Într-o coaliție.
Vrem să vindecăm Nigeria.
Lasă restul lumii să se descurce. Mereu o face.
- Ne afectează acțiunile lor. - Nu dacă ne întărim din interior.
- Lumea nu funcționează așa. - Lumea s-a schimbat.
Avem oportunitatea unui matriarhat autentic aici.
Să destructurăm corupția căreia bărbații i-au permis să ne distrugă țara.
Mi-e dor de tine.
Nu vreau mila ta.
- Nu, Ndudi. Eu nu... - De altceva am nevoie de la tine.
- Ai așa ceva? - Spune-mi tu, Tunde!
Ar trebui să scrii. Să faci o carte cu călătoriile tale.
Și unde să mă duc?
Peste tot.
Vino cu mine!
Munca mea e aici.
- A început nunta? - Da.
Rahat!
Lasă-mă în pace!
Eu sunt. Mi-a deschis Matty.
Bună!
- Îmi pare atât de rău! - Nu, mie îmi pare rău.
Nu trebuia să țip la tine în mașină. La mine DOE nu funcționează atât de bine.
Uneori o ia razna și-mi preia cumva întregul corp.
Înțeleg că probabil a fost destul de înfricoșător.
Nu e asta. Nu mă sperie puterea ta, Jos.
Atunci, de ce nu ai vrut...
Trebuie să-ți spun ceva.
Sunt intersexual.
M-am născut cu amândouă.
M-au operat când eram bebeluș, dar sunt băiat. Eu așa mă identific.
Bine.
Îmi place indiferent ce ești.
Adică îmi place de tine.
Și o să-mi placă în continuare de tine.
- Știi? - Da.
Sper că da.
Ce dracu'?
- Cum? - Am un nivel mai mare de estrogen.
Cred că de asta pot să fac așa.
De când o ai?
Din ziua în care m-ai curentat accidental la vestiare.
Credeam că înnebunesc, dar mi-am dat seama că nu sunt singurul.
Deci ai avut-o tot timpul de când suntem împreună?
Chiar și când fetele erau date afară din clasă?
Eu mă lupt cu a mea și tu ai avut-o tot timpul.
N-am vrut să afle nimeni.
Mama își riscă viața.
Primește zilnic amenințări pentru că protejează persoanele cu DOE.
- Iar tu te ascunzi. - Jos, eu sunt băiat cu DOE.
Ai văzut articolele alea cu fete cărora li s-a scos nodul electric?
- Imaginează-ți ce mi-ar face mie. - Dar nu trebuie să spui lumii.
Îți cer să-mi spui mie, iubita ta.
Păi, îți spun acum.
Și, chiar dacă nu ți-aș spune, e corpul meu. Nu-ți datorez nimic.
Știi ce?
Nu am nevoie de asta.
Ce?
La naiba!
Darrell! Dal!
Cred că a ieșit.
Să nu-ți închipui că mă sperii.
- Ți-aș putea-o da, Barbara. - N-o vreau.
- Te-ar face să te simți în siguranță. - N-o vreau.
- Înțelegi? - Bine.
Nu, nu e în regulă! Mi-ai ucis băiatul!
Am făcut tot ce am putut să-l protejez. Apoi apari tu și acum e mort.
Dar nu-ți pasă.
- Îmi pasă. - Era copilul meu.
Era datoria mea să-l protejez.
- Îmi pare rău. - Îl vreau aici.
- L-am iubit pe Terry. Era fratele meu. - Nu era fratele tău!
N-avea nimic de-a face cu tine! E al meu!
Bine. Haide!
Bine. E în regulă, iubito. Da? Știu.
Bine?
Haide! Hei! Fă un ceai!
E bine.
Ieșim.
Șterge-te naibii la nas!
Dacă vrei să mă cerți, ai putea s-o faci și gata?
Îți doresc o viață lungă. Un accident de mașină. E urât.
- Bietul băiat! - Da, a fost. Urât.
Deci mai ai ceva pietre pentru mine?
- Vrei să plătești mai întâi ultimul lot? - Da, ajungeam și la asta.
- Ce e asta? - Jumătate. O să-ți dau și restul.
- Nu facem iar asta, nu-i așa? - Nu, chestia e că...
Bine, ascultă! Chestia e că ce? Că ce?
Bine, am înțeles.
Rox, electrocutează-l!
Haide!
Nu de tot. Nu vreau să moară nimeni. Doar puțin.
Nu.
- Bernie! - Electrocutează-l!
- Nu vreau. - „Nu vreau.”
„Nu vreau.” Drăcia dracului! Copiii ăștia!
Acum face pe ea.
Înțeleg. Am făcut-o greșit. Nu-mi pare rău c-am făcut-o.
- Ai făcut ce? - Omul acela mi-a ucis mama.
- Vorbești serios? - Terry nu a murit din cauza mea.
A fost ghinion.
- Nu întinde coarda, Roxy! - El a vrut să vină cu mine.
A scos primul pistolul. Știau de ce mă duc acolo.
E de ajuns, Rox. Bine? Nu-mi pune răbdarea la încercare!
Sau ce?
- Nu întinde coarda, la dracu'! - Sau ce?
Cum ți-a mers azi?
Grozav. Da, grozav.
Mulțumesc că m-ai întrebat.
Jos, tu ce-ai făcut azi?
Nu vreau să vorbesc despre asta.
Bine.
- Matty? - O să divorțați?
- Poftim? Nu. - Nu. Te rog. De ce ai întreba asta?
- Facem chestia asta cu cina împreună. - Familiile iau masa împreună.
- Nu și familia asta. - Doar nu în ultima vreme, asta-i tot.
- E ciudat. - Da, e ciudat.
Părinții lui Hannah au divorțat și ea sărbătorește de două ori Crăciunul.
- O groază de cadouri! - Bine. Noi nu divorțăm.
Am vrut doar să stăm împreună fără să ne deranjeze cineva.
Pentru că astăzi am luat o decizie importantă profesional vorbind.
Și va afecta întreaga familie.
Am hotărât să candidez la Senat.
- Felicitări! - Mulțumesc.
E minunat. Chiar e. Sunt atât de mândru de tine!
- Știu cât ai muncit pentru asta. - Votul meu nu-l ai.
- Haide, Matty! E mama ta. - Oricum nu poți vota. Ai 15 ani.
De ce, Matty? Mă poți ajuta să înțeleg?
La ce bun? De parcă vocea masculină ar mai conta.
- Bineînțeles că vocea ta contează. - Trebuie să ne cunoaștem fiecare locul.
- Poftim? - Totul e pe dos.
Chiar și în familia asta, tata gătește mereu. Tu, niciodată.
Asta pentru că gătește mai bine și îi place.
Îmi place.
Fiecare contribuie cu ce știe mai bine. Hai, echipa Cleary-Lopez!
Îl emasculezi. Și el îndură.
Nu e adevărat. De unde știi cuvântul ăla?
- Urbandox? - Îl asculți pe Urbandox?
- Ăla ne urăște. - Nu, nu e de acord cu voi.
- Poți avea altă părere. E o țară liberă. - Vorbești ca un bou.
- Bine, vă potoliți? - Poftim?
Vedeți? Nu vreți să auziți ce cred. Nimeni nu vrea.
- Merg să vorbesc cu el. - Nu. Mă duc eu.
Am terminat cu adunarea asta? Pot să merg să mănânc pe canapea?
Da, sigur. Du-te!
Vrei să mergem afară?
Da. La naiba! E ultima dată.
Da.
Mersi.
Votul meu îl ai.
Doar ca să știi.
Da? Nu crezi că e o nebunie să candidez?
Trebuie să lupte cineva pentru noi.
Oamenilor n-ar trebui să le fie teamă să recunoască că au lucrul ăsta.
Totul e atât de aiurea!
Dandon a obligat pe toată lumea să se testeze. Eu am trecut.
Se pare că am o capacitate uimitoare de a face față disconfortului.
Bun. Dar ce-o să se întâmple când află că o ai?
Măcar i-ai spus lui tata?
- Mamă, trebuie să-i spui. - Da, știu. Doar că nu încă.
Nimeni nu va alege un senator cu DOE. Nu vreau să-l pun în situația asta.
Va trebui să apară în presă. Nu vreau să mintă.
Deci mie îmi ceri să mint?
Jos, îmi pare rău.
Sună rău, dar uneori trebuie să-i minți pe cei la care ții.
Pentru a-i proteja.
Avem DOE, câștigarea alegerilor e cu atât mai importantă. Nu pot...
Nici nu vreau să mă gândesc ce ar face Dandon în Senat.
Înțeleg.
Ca să spun drept, tata nu știe deloc să mintă.
Nici o petrecere-surpriză nu poate face. Se dă imediat de gol.
Doar până la alegeri.
Te ajut.
Degete scânteietoare unite.
Nu.
Guvernatorul Dandon ne-ar segrega școlile.
Ne-ar obliga fetele să învețe de acasă.
Ei bine, ce am învățat din istorie,
ce au hotărât instanțele acestei națiuni, în înțelepciunea lor,
este că segregarea nu înseamnă egalitate.
Și ce știu eu în, recunosc, modesta mea înțelepciune,
ca mamă și ca om,
este că cel mai bine ne e când suntem uniți ca popor.
Când trăim și ne comportăm echitabil și în interes comun.
Nu știu despre voi,
dar m-am săturat să port pentru fiicele mele aceleași bătălii
pe care le-am purtat toată viața mea.
Și pe care mama mea le-a purtat înaintea mea. Și mama ei, înaintea ei.
Și pare că și Mama Natura s-a săturat.
Această putere este evoluție.
Această putere e o ocazie de a ne reinventa,
de a aborda societatea într-un altfel de mod.
De a distribui puterea mai just în această lume.
Și de aceea eu, Margot Cleary-Lopez, primarul vostru,
candidez la Senat.
E un război.
Un război pentru a recupera ce ne aparține de drept. Dreptul nostru natural.
Un război pentru a recupera ce trebuia să fie umanitatea.
E timpul să facem lumea să se oprească și să asculte.
E timpul să luptăm împotriva focului cu foc.
La pământ!
ÎN EPIDODUL URMĂTOR...
Trebuie să meargă cineva acolo unde femeile mănâncă bărbați pe pâine.
Ea pare a fi liderul.
Spune-i surorii mele că vine o schimbare mare și trebuie să aleagă.
Aș vrea să-l văd pe cel mai mare și pe mezină lucrând împreună.
Știi că tata te duce de nas, da?
Ne-am mai întâlnit? Mi se pare că te cunosc.
Nu mi-e teamă de tine.
O să aflu cine ești de fapt și te trimit unde ți-e locul.
Are dreptate. Sunt o impostoare. Sunt o ucigașă.
Subtitrarea: Veronica Vasilescu
Redactor Monica Bildea