KINLOCH CHARLIE-PLATTFORMEN
TO DAGER TIDLIGERE
Hva er status?
Cirein-injektor er aktivert. 30 % formasjonsmetning.
-Trykk? -Klatrer til 4850 psi.
Godt innenfor damptrykktoleranse. Fortsett med testen.
-Metning på 37 % -Trykket utjevnes.
Vent. Nei, trykket øker.
-Hva gjorde du? -Ingenting.
Det er ikke oss, men formasjonen.
Den er på 6000. Over nedstengingsterskel.
Ignorer den alarmen.
Vi er ikke på grensen her. Det faller, vent og se.
Dette er galskap.
Metning på 80 %.
TRYKKNIVÅ KRITISK!
Det var det, beist.
Ett siste brøl.
ADVARSEL!
Det går oppover!
Og hva skjedde etter eksplosjonen?
Hvis du svarer meg, kan jeg håndtere ham.
Etter eksplosjonen klarte vi å stenge brønnen.
Vi hadde mistet mye i brannen.
Så kom beredskapsfartøyet. Men det kom for nær.
Det traff og sank.
Tok med seg en livbåt.
-Hvordan kom dere ut? -Det gjorde vi nesten ikke.
Han ba oss slette alt om eksperimentet på de aktive systemene.
Det var bare én livbåt igjen.
Vi kunne fått flere om vi hadde ventet,
men da han kom om bord, sjøsatte han den.
Etterlot han folk?
Hvor mange?
Hele veien hit så jeg på 20 tomme seter.
Vi kunne fylt hvert eneste et.
Du gjør rett i å skrote dette stedet, Rose.
-Det faller fra hverandre. -Hold kjeft.
Din tur.
Tror du alle tror at du skal få dem hjem?
Jeg stiller spørsmålene. Du gir svarene.
-Det ser sikkert slik ut for deg. -Vi leker ikke her.
Du fikk to av mannskapet mitt drept. Og mange flere av dine egne.
-Jeg vil vite hva som skjer, nå. -Du vet allerede hva som skjer.
Maksimal uttrekking.
Uansett hvilken grønnvasking markedsavdelingen legger ut,
er det fortsatt Pictors politikk, akkurat som alle andre.
Og det betyr å tømme hver dråpe, så hvis det er en lekkasje, tetter vi den.
Hvis det er blokkering, slår vi gjennom.
Hvis det er en trussel, blir vi kvitt den.
I stedet vekket eksperimentet det.
Det er ikke et eksperiment. Det er en utryddelse.
En bevisst en.
Denne organismen, denne Stamfaren, hvis det er det dere kaller den,
den sprer seg.
Helt siden Pictor fant den har den våknet i hele Nordsjøen.
Når den kommer inn i et reservoar,
omdanner den oljen tilbake til organisk materiale og ødelegger hele feltet.
Det handler ikke overraskende om profitt.
Dette handler ikke om penger, men om overlevelse.
Du har sett hva den kan gjøre når den kommer inn i noen.
Jo mer den spres, jo sterkere blir den.
Stopper vi den ikke nå, er dette bare starten.
Og hva er slutten? Dreper du alt?
Dreper du Baz og alle andre som er smittet?
Du og Pictor spinner flere løgner om hva som skjedde her.
Vi har prøvd å begrense, men hvis vi ikke klarer det,
så ja, dreper vi den før den gjør det samme med oss.
Så du er faktisk helten. Stemmer det?
Hvis du ikke kommer for nær frontlinjen.
Jeg er den som tar de vanskelige valgene.
Og du virker veldig fortvilet over det.
Snakker de ennå?
-Han hører vel ikke på den fyren? -Vi prøver å få informasjon.
Alt som kan hjelpe.
Hva prøver han å få fra oss?
Du kunne fått forskere og vitenskapsfolk
til å studere før du gjorde den forbanna.
De ville ha stengt dette feltet raskere enn Rose gjorde.
Du har sett hva som skjer når det normale livet blir forstyrret
og folk blir sinte og redde og håpløse.
Det er det som vil skje på stranda. Hvis ikke nå, så snart.
Jeg har sett folk være modige også.
-Risikere livet for andre. -Hvor lenge tror du det vil vare?
Den asken kommer snart til å krype gjennom hver eneste by på østkysten.
Tenk på hva som vil skje hvis den kommer inn i folk der.
Maten, vannet.
Du, mer enn noen, vet at det verste
som kan skje med en person her ute, er å miste det de har der,
og ikke kunne gjøre noe med det.
Men denne gangen kan vi stoppe det. Den er sterkest her.
Hvis vi dreper den her, kan vi stoppe spredningen.
Hva med de i mannskapet mitt som allerede er smittet? Baz, Fulmer?
Det er ingen versjon av dette hvor du kan redde alle. Du må velge.
Bli her.
-Kom det opp nedenfra? -Ja.
Med de myke sedimentprøvene under vedlikehold for flere år siden.
-Fin suvenir. -Det skulle være en gave.
-Ga han deg noen svar? -Ikke dem vi vil ha.
Han sier den eneste måten å hindre organismen i å angripe landet
er å ødelegge den før den blir for sterk.
-Så originalt. -Tror du virkelig på alt dette?
Gamle sjømonstre som kryper opp fra dypet?
Jeg trenger ikke tro det. Jeg har sett det.
Å prøve å drepe det funker ikke.
Har du et alternativ?
Er på saken med Fulmer. Vi finner et.
Gjør det raskt. Coake har rett i én ting.
Vi går tom for tid.
Hvorfor stenger du meg ute?
Tenk.
Du sa du hørte Baz snakke til deg.
Det var i hodet mitt. Som en ny visjon.
Noe annet du så eller følte da du var forbundet?
Hva er det?
Jeg tenker stadig på det Baz sa den første kvelden.
-"Det kommer en bølge. " -Ja.
Tror du at du kan få kontakt med ham igjen herfra?
Og si hva?
Husker du quorum-registrering? Slik bakterier kommuniserer?
Når bakteriekolonier møter en ny art,
bruker de den til å bestemme om de skal samarbeide eller konkurrere.
Gløden, visjonene, ringene. Hva om det er det den har gjort?
Prøvd å bestemme om vi skal samarbeide eller konkurrere.
-Jeg kan gjette hvilken vei den går. -Derfor må vi endre budskapet.
Jeg visste ikke at du var kunstner. Disse er gode.
-Litt dystert, kanskje. -Passer tiden.
Hva spurte Magnus deg om?
Hva som skjedde på Charlie.
-Alt fra da Coake kom. -Den fyren har et dødsønske.
Som bedriftskamikaze.
Jeg trodde det først også, men det er han ikke.
Jeg så ham løpe fra eksplosjonen. Jeg satt med ham i livbåten.
Han er kald, men en fighter.
Han ville aldri vært her uten en utvei.
Hva var det?
Murch. Da du var sammen med Coake, snakket han om en vei tilbake til stranda?
Han snakket. Som en liten slange.
Sa han noe bestemt?
Det han sa, fikk Dunlin drept.
Tro meg. Hører du på ham, blir du bitt.
Er det noe igjen å spise?
Ja. Lag det selv. Ikke søl noe sted.
Jeg har ikke lyst på mat.
Hvorfor har du radioen på?
Under den kalde krigen, om trusselen om atomangrep var overhengende,
skulle ubåter dykke for å unngå å bli truffet først.
Vi skulle mørklegge og slå av sambandet. Så skulle vi hver dag i tre dager
gå opp til overflaten i en time og lytte etter radiosignaler.
Om vi ikke fikk noe fra sentralen, skulle vi bytte til BBC Radio.
Tanken var at hvis BBC fortsatt sendte,
var London fortsatt der.
Så lyttet vi etter ytterligere ordrer.
Og etter tre dager?
Hvis det fortsatt var forstyrrelser og stillhet,
måtte vi anta at det verste hadde skjedd.
Gjensidig sikret ødeleggelse.
Ingenting å dra hjem til.
Tre dager.
Tiden er omme.
-Tror du dette funker? -Bare én måte å finne ut på.
Greit?
Faen.
Hva skjer?
Kan du se ham?
Jeg vet han er der, men...
Jeg så det.
Jeg tror Stamfaren vil utløse det.
Hva?
-Et nytt Storeggaras. -Herregud.
Utløsing av en slik tsunami vil drepe tusenvis.
-Hundretusenvis. -Og ødelegge Pictors injektorer.
Den vet det er slik de har prøvd å forgifte den.
Den utsletter alt. Og vi kan ikke engang advare noen.
Finnes en måte å stoppe dette på, må vi prøve.
Mener du Coakes plan? Drepe den? Og Baz?
Funker ikke. Den har prøvd å finne ut om vi er fienden.
Angriper vi den igjen, bekrefter vi det.
Samarbeid eller kjemp.
Magnus, hvis stamfaren er det jeg tror den er,
et nettverk over hele havbunnen
med hundre millioner år å vokse på, er den ikke bare her.
Den kan være under alle hav.
Hvert trekk vi har gjort, har gjort det verre.
Angriper vi, stiger den et annet sted og fullfører der.
Og hvis ikke dør vi alle.
Hvilket annet alternativ har vi?
Det er fortsatt Baz.
Om vi kan gå til ham og hjelpe ham...
Han er vårt beste håp om å få en sterkere forbindelse.
Håp er ikke nok.
Jeg liker det ikke, men hvis vi kan stoppe dette,
må vi iallfall høre på Coake.
Ingenting ennå.
-Hva med fra stranda? -Fremdeles forstyrrelser.
Jeg går på kontrollrommet og sjekker systemet.
Ikke bli komfortabel.
Jeg vil si du burde la meg gå, men hvor skal jeg dra?
Med mindre du har tatt en avgjørelse.
Hvis vi hjelper deg, kan du stoppe den uten å skade mannskapet mitt?
Hvilket mannskap snakker vi om?
De på denne siden av broen, inkludert Fulmer.
Ja, jeg kan stoppe den.
-Best du ikke lyver om dette. -Det er jeg som snakker sant.
Vi vil det samme: stoppe dette og komme oss herfra snarest.
CIREIN-OPPDRAG - TID MEDGÅTT NØDPROSEDYRE AKTIVERT
-Det funker ikke, Magnus. -Ingenting har det.
-Han har studert den lengst. -Ikke studert den, jaktet på den.
Han skyver den ut av sin verden så den drives inn i vår.
Om det er en sjanse for at vi kan stoppe alt dette, hva venter vi på?
Om Baz er Baz, vil han ikke at det samme
-skal skje på stranda. -Jeg har sett Stamfaren.
Den har gjennomlevd det verste på planeten og overlevd.
Hvis vår eneste idé er å drepe den, vinner vi ikke.
-Hva foreslår du? -Vi må slutte å undervurdere den.
Den er intelligent. Det har vi sett.
Den kan ta beslutninger, har evnen til å kommunisere.
Baz ba oss lytte, men det gjorde vi aldri.
Derfor tenker den på oss på samme måte som vi tenker på den.
-Som en trussel. -Noe å bli kvitt.
Hvis vi skal overbevise den om at vi ikke er det, må vi få kontakt.
-Du prøvde. Funket ikke. -Og det har din plan?
Hadde du ikke begynt å drepe den før du visste hva den var,
hadde ikke dette begynt.
Hører du på dette hippie-tullet?
Folk som deg tror at å la folk dø gjør deg til en stor realist,
den som kan ta vanskelige valg.
Du er bare for redd til å innrømme at du er tom for ideer.
Jeg er realist. Det er derfor valget ikke er vanskelig.
Du sa det selv. Organismen er kompleks og intelligent.
Når to komplekse, intelligente arter møtes,
ødelegger den ene den andre.
Det er historiens lærdom. Naturen er ikke en balanse, men en krig.
Pisspreik. Organismer samarbeider hele tiden.
Å late som om vi er skjebnens fanger er en måte å unngå skyld på.
Du forårsaket dette. Du dekker deg selv.
Hvis du vil gå etter Pictor, bør du huske at de eier deg.
Alle taushetserklæringene du må signere, kontrakter...
Snakker du om noe av dette, hvis du er så heldig at du kommer hjem,
vil juridisk true med så mange pålegg at du ikke engang snakker med deg selv.
Truer du noen andre, blir det mer enn prat.
Han har samme plan som drepte alle på Charlie.
Den funket ikke der, og vil ikke funke her.
Vi kan ikke risikere alles liv hjemme ved å snakke med noe som ikke kan snakke.
Det er galskap.
Den kan ikke snakke, men kommunisere. Det er det den har prøvd.
Magnus, Baz er redd og alene. Vi kan ikke la ham dø slik.
Vi har vist at kontakt er mulig. Vi må gjøre den sterkere.
Om vi kan nå ham, kan vi nå Stamfaren, det vet jeg.
-Han kommer ikke til oss. -Så vi går til ham. Sammen.
Ok, vi prøver det. Men vi tar ham med oss tilbake.
-Ingen etterlatt. Ikke denne gangen. -Du vil ønske du hørte på meg.
Hvis noen av oss hadde et ønske, ville vi ikke kastet bort det på deg.
Kom igjen.
Vi skal tilbake dit. For Baz.
Jeg blir, hvis det er greit.
Jeg gjorde ikke akkurat noe ærefullt sist jeg var der.
Nei, ikke din beste stund.
Men andre ganger, Baz i tårnet, selskapet, løgnene,
hadde du rett.
Vi skulle kommet oss vekk da vi hadde sjansen.
Det var ikke dette vi skulle gjøre.
Ikke?
Det er ikke bare de søm dør som gir livet sitt.
Jeg pleide å tro at vi var stålet som holdt alt sammen,
selv om resten av verden aldri så det.
Men nå vet jeg at vi er brønnen.
For på hver tur tar hver person som blir tygd opp,
hvert helikopter som styrter, bare litt og litt mer,
helt til du er helt uthult.
Og du kan ikke fortelle dem hjemme det. De forstår ikke.
Hvem ville trodd alt dette?
Selv før det ble for jævlig.
Jeg skal få oss tilbake. Vi gir oss ikke med dette.
Tilbake? Nei.
Dette er den jeg er. Dette her.
Selv om vi kommer oss tilbake, kan du ikke si at dette ikke dør.
Gruvearbeidere, skipsbyggere og stålarbeidere...
Vi er i samme båt, Magnus.
Den eneste forskjellen er at når båten er sunket denne gangen,
er det ikke engang ruiner igjen til å huske oss.
Se på Coake. Du hadde rett selv før du kjente ham.
Ja, sjef.
-Klar? -Kom igjen.
Dette virker ikke.
Funnet deg til rette.
Det skjer når du stoler på folk.
Du løp til den livbåten også.
Eller så jeg ikke at du trakk ut de sårede
og bar dem gjennom ilden?
Du kastet loss. Ikke jeg.
-Vi burde ventet. -Du var lettet over at vi ikke gjorde det.
Det er greit å innrømme det. Selvbevarelse er menneskets natur.
Du har en utvei, ikke sant?
-Hvordan? -Bli med meg.
-Jøssenavn. -Herregud.
Herregud.
Han fortjente bedre.
-Er det dette vi prøver å nå? -Dette var Coake.
Ikke bare Coake. Det er større enn ham.
Det er større enn oss alle.
Du og du, ut.
Pictor er ikke så uvørne som dere alle tror.
Vi visste den kunne ødelegge sambandet.
Så vi la inn en reserve, en tidsbegrensning, hvis vi ble avskåret.
Helikoptre er på vei hit til meg nå.
Det er plass til deg og vennen din.
-Redning? Hvorfor har du ikke sagt det? -Vi må fortsatt fullføre det vi startet.
Det lille misjonæroppdraget deres kommer ikke til å funke.
Og nå sikter organismen mot land. Pictor må stoppe det.
-Eller skjule det. -Uvitenhet er lykke.
Tror du ikke på det? Prøv å ta det fra folk.
Se hvor mye de takker deg. Ta konsollen.
Injektorutstyret er satt opp der borte.
Nå som vi har hindret dem i å tukle med det, starter vi opp igjen.
-Samme som Charlie. -For det gikk bra.
Gjør som du blir fortalt. Jeg har null problem med å etterlate folk.
Alt i orden?
Ja, men jeg kan tenke meg bedre steder å være.
Baz. Det er oss.
Vi er her for å lytte, som du sa.
Vi vet hva dette er nå. Vi kan beskytte det.
Kan du høre oss, Baz?
Det er for sent.
Den stengte meg ute.
Jeg trodde jeg hjalp til. Men jeg sviktet.
Du hjalp til. Vi hørte ikke etter. Det var problemet.
Men hvis vi vil redde alle,
må den skjønne at vi ikke er fienden.
Det er for sent. Jeg kan ikke. Det er bare for mye.
Jeg har deg.
Faen.
-Det kommer til å gå bra. -Ja.
Det har jeg hørt før.
Vi aner ikke hva som skjer der bak.
-Magnus og Rose... -Bryr meg ikke.
Jeg bryr meg ikke om Baz.
Bryr meg ikke om den greia eller om verden.
Jeg lovet Kacey å bli en familie.
-Det er min verden. -De stopper den.
Du forhandler ikke med naturen.
Coake er en drittsekk, men tar ikke feil.
-Vil du drepe den? -Jeg vil tilbake til kona mi.
Hvordan betyr ingenting.
-Hva trenger du? -Har dere sett Harish?
Dette er sprøtt. Du har sprengt én plattform. Nå vil du du sprenge én til.
Du trenger ikke være enig. Gjør det du blir fortalt.
Brønnene er lukket.
Omdiriger anti-korrosjonspumpen inn i injektoren, klargjør systemet.
-Jeg overstyrer sikringene. -Slipper du dem ikke ut?
De hadde allerede sjansen. De tok den ikke.
Med mindre du vil bli hos dem.
SYSTEM KLARGJØRES
Hvor mange mennesker er igjen på Charlie?
-Hva har det å si? Det er over. -Mange ville dødd i eksplosjonen.
Så i den andre livbåten.
Men det ville vært noen få igjen.
Ti, kanskje 20.
Kjente du noen?
-Jobben min er ikke å få venner. -Er den å lage lik?
Få det inn i hodet. Pictors virksomhet er ressursforvaltning.
Vi finner dem, bruker dem opp, går videre. Det inkluderer menneskelige ressurser.
Du fortjente et redningshelikopter.
Hvis jeg dekket over dette,
ville den siste jeg brakte tilbake, være han som vet mest.
Vi tjener ikke. Vi er nyttige eller ikke. Vi har verdi eller ikke.
De kommer og henter meg fordi jeg har verdi.
Alle som ikke har det, blir etterlatt. Og det inkluderer deg.
Godt å vite hvor vi står.
-Helikoptre kommer for ham. -Jævel.
Vi må opp dit.
Om han rører Harish, juler jeg ham.
For sent.
SYSTEM KLARGJØRES
...blir verre.
-Så dette er en god idé? -Det var ikke oss.
Det var noe annet.
Litt sent å finne kampviljen.
SYSTEM KLART SYSTEM AKTIVERT
-Alt i orden? -Ja. Stopp ham.
På saken. Trekk tilbake.
Vil dere ha et hjem å dra tilbake til, er dette måten.
Nei, det er det ikke.
Dette er grunnen til at alt er så jævlig. Folk som deg.
Du vil heller drepe oss alle enn å innrømme feil.
Så redd er du.
Prøv å redde alle, og du redder ingenting.
Kinloch Bravo, dette er Redning 6 og 7.
Vi har deg i sikte. Bekreft sikker adkomst.
Eller bli med meg.
Redning, dette er Kinloch Bravo-kontrollen.
-Trygg adkomst. Sees. -Oppfattet.
-Faen ta deg. -Gi meg nøkkelen.
Hvis mannskapet vil av, si det til dem.
-Feiging. -Vi må gå etter ham.
-Gå. Jeg og Easter stopper injektoren. -Ja.
-Hva gjør vi? -Bemann konsollen.
Jeg veileder deg.
-Vi går. -Kom igjen.
Vi får deg ut herfra.
-Rose, vi har det vi kom for. Vi går. -Nei, det har vi ikke.
Vi kan fortsatt stoppe det som skjer.
Hun har rett. Vi må prøve.
Se.
Holder det du lover?
-Sa jeg skulle få deg av. Jeg løy ikke. -Nei, du løy ikke.
Så lenge vi hadde... Hva var det? Verdi. Ja?
Du har bevist din.
Ikke kødd det til for en tapt sak.
Hva med Dunlins verdi? Og alle de andre.
Hva med dem?
Det er din tur til å svi nå.
-Hutton. Ikke gjør det. -Hutton.
Hvis vi får ham tilbake, ytes alle rettferdighet.
Dunlin, Charlie, alle sammen.
Vet du hva? Du er ikke verdt det.
-Vi tilbakestilte sikringene. Han feilet. -Murch samler resten.
Alle tilbake fra dekk. Det første kommer inn.
Når vi kommer tilbake, finner jeg deg en plass.
Jeg hadde en plass. Den var her.
Greit. Vi stikker. På tide å dra.
Se.
Det er nytt.
-Ja. -Nei, Rose.
Vi har prøvd å holde den ute hele tiden.
Kanskje vi skal slippe den inn.
Vi lytter nå. Jeg lytter.
Vi trenger ikke være en trussel mot hverandre.
Ringen sluttes.
Utryddelse.
-Vi kan ikke bli. -Den kan ikke forstå deg.
-Vi har Baz. Vi må dra. -Ikke ennå.
Tror den at vi ikke vil ødelegge den, ødelegger ikke den oss.
Trenger bare litt mer tid.
Kom igjen.
Baz.
-For sent. -Kom igjen.
Kom igjen.
Kom, Baz.
Løp.
-Hvor er Magnus? -Fortsatt på modulen. Rose og Fulmer også.
Ja vel. Murch og Easter, få så mange som mulig på det første helikopteret.
Vi venter på dem og tar det andre.
-Hva med ham? -La ham være hos oss.
Kommer ikke Magnus seg ut, gjør ikke han det heller.
Høres bra ut.
-Jeg vil si det var en fornøyelse, men... -Opp med deg.
Vil ikke miste denne plassen.
-Gå. -Kom igjen.
Fort.
-Har deg. -Jeg kunne kommet gjennom.
Gå. Stedet faller sammen.
Baz?
Baz.
Alt henger sammen.
Hver del er avhengig av de andre.
Det er det den har gitt meg.
-Baz, vi må ut herfra. -Nei.
Den må beskyttes. Ellers starter det igjen.
Den må se at vi også kan gi.
Minne og offer. Det er det vi er.
Jeg kom tilbake etter deg.
Liv forblir i liv,
så lenge vi holder det gående.
Magnus.
Er du sikker, gutt?
Jeg skal ikke glemme.
Det vet jeg.
Løp.
-Kom igjen. Vi drar. -Hva med de andre?
Gå og sjekk. Se om du ser dem.
Kom igjen.
Ser du dem?
-Ikke ennå. -Få folkene dine på nå.
-Vent. De rekker det. -Det kommer flere.
Vi er nødt til å dra.
Der. Jeg ser dem. De er på broen.
Greit. Alle andre spenner seg fast. Vi drar herfra.
Herregud.
Kom igjen.
De er her.
Kom an.
-Tiden er omme. Gå inn. -Hvor er Baz?
Det var ikke deg. Han valgte å bli.
Bølgen! Den treffer!
Den er på vei mot stranda.
-Du sa at dere skulle stoppe den. -Vi prøvde. Vi slapp opp for tid.
Den vil drepe tusenvis.
Kacey er der ennå. Vi må advare dem.
Sett deg, Cat. Vi er overbelastet.
-Hvor lenge til vi er tilbake? -Sitt ned.
Dette helikopteret drar ikke tilbake.
-Hva snakker du om? -Jeg sa det til deg.
Hvis du ville reise hjem, burde du ha hørt på meg.
Hvor skal vi?
Tekst: Gry Viola Impelluso
Kreativ leder Heidi Rabbevåg