KINLOCK CHARLIE-RIGGEN
TVÅ DAGAR TIDIGARE
Vad är vår status?
Cireininjektorn är aktiverad. 30 % vattenmättnad.
-Tryck? -Klättrar upp mot 4 850 psi.
Det är inom gränsvärdena. Fortsätt med testet.
-Mättnad 37 %. -Trycket jämnas ut.
Nej, vänta. Trycket ökar.
-Vad har du gjort? -Inget.
Det är inte vi. Det är vattnet.
6 000. Det är över gränsen.
Strunta i det.
Skit i gränsvärdena. Det kommer att sjunka, ni får se.
Det här är galet.
Saturation är 80 %.
TRYCKNIVÅ KRITISK!
Så där ja, din best.
Ett sista vrål.
VARNING!
Den exploderar!
Vad hände efter explosionen?
Prata med mig så pratar jag med honom.
Efter explosionen lyckades vi stänga av flödet.
Det var mycket som brann upp.
Sen kom räddningsfartyget. Det kom för nära.
Det slog i och sjönk.
Det tog en livbåt med sig.
-Hur kom du därifrån? -Det var på håret.
Han tvingade oss radera allt om experimentet.
Det fanns bara en livbåt kvar.
Vi kunde ha räddat fler om vi väntat
men han la ut så fort han kom ombord.
Lämnade han folk kvar?
Hur många?
På vägen hit stirrade jag på tjugo tomma platser.
Vi kunde ha fyllt dem.
Du har rätt om att skrota det här stället, Rose.
-Det är fallfärdigt. -Håll tyst.
Din tur.
Tror de fortfarande att du kan rädda dem?
Det är jag som ställer frågorna.
-Du tycks i alla fall tro det. -Det här är ingen lek.
Du fick två ur min besättning dödade. Fler ur din egen.
-Jag vill veta vad som händer. -Det vet du redan.
Maximal utvinning.
Oavsett vad PR-avdelningen hävdar
är det Pictors policy som allt annat.
Det innebär varje droppe. Vi täpper igen läckor,
tar oss förbi hinder
och undanröjer hot.
Ditt experiment väckte det istället.
Det är inget experiment utan utrotning.
En avsiktlig sådan.
Den här organismen, "förfadern" som ni kallar den
sprider sig.
Den håller på att vakna i hela Nordsjön.
Kommer den in i en reservoar
förvandlar den oljan till organiskt material och förstör hela fältet.
Allt handlar om vinning. Tänka sig.
Det handlar inte om pengar utan om överlevnad.
Du har sett vad den gör med de som smittas.
Den sprider sig och blir allt starkare.
Om vi inte hindrar den nu är det bara början.
Och hur slutar det? Ska du döda den?
Samt Baz och de andra som smittats?
Sen sprider du och Pictor fler lögner om vad som hänt.
Vi har försökt kontrollera den men om det inte går
dödar vi den innan den dödar oss.
Så det är du som är hjälten?
Så länge du slipper stå i frontlinjen.
Det är jag som tar de tuffa besluten.
Du verkar verkligen lida av det.
Så du fortsätter, då?
-Han lyssnar väl inte på honom? -Vi försöker få information.
Allt som kan hjälpa.
Vad vill han ha från oss?
Du hade kunnat låta forskare
undersöka den innan du retade upp den.
De skulle ha stängt oljefältet snabbare än Rose.
Du vet vad som händer när den vanliga rutinen störs
och folk blir arga och rädda.
Så kommer det bli på stranden. Om inte nu så snart.
Jag har sett folk vara modiga också.
-Och riskera livet för andra. -Hur länge tror du det varar?
Askan kommer snart sprida sig genom varje stad på östkusten.
Tänk på vad som händer om den smittar folk där.
Maten, vattnet...
Du om någon vet att det värsta
som kan hända här är att man förlorar någon där hemma
utan att kunna göra något åt saken.
Den här gången kan vi hindra det. Den är starkast här.
Dödar vi den stoppar vi spridningen.
De som redan är smittade då? Baz och Fulmer?
Vi kan inte rädda alla. Vi måste välja.
Stanna här.
-Kommer den från botten? -Ja.
Me de mjukbottenprover som togs för flera år sen.
-Fin souvenir. -Det skulle bli en present.
-Fick du några svar? -Inte det vi vill höra.
Han menar att enda sättet att hindra den från att nå land
är att förstöra den innan den blir för stark.
-Så originellt. -Tror du på allt det här?
Uråldriga havsmonster som stiger upp ur djupet?
Jag behöver inte tro det. Jag har sett det.
Vi kan inte döda det.
Har du något annat förslag?
Jag och Fulmer hittar en lösning.
Skynda er. Coake har rätt om en sak.
Vi har ont om tid.
Varför stänger du mig ute?
Tänk.
Du sa att du hörde Baz förut.
Inne i huvudet. Som en till vision.
Såg eller kände du något annat?
Vad är det?
Jag tänker på det Baz sa första natten.
-"Det kommer en våg. " -Ja.
Kan du få kontakt med honom härifrån?
Och säga vad?
Minns du hur bakterier kommunicerar?
När bakteriekolonier stöter på en ny art
avgör signalsubstanser om de ska samarbeta eller tävla.
Skenet, visionerna, ringarna... Tänk om det är det den gör?
Avgör om vi ska tävla eller samarbeta.
-Jag anar åt vilket håll det lutar. -Så vi måste ändra budskapet.
Visste inte att du kunde rita. De här är bra.
-Lite mörka kanske. -Det är väl lägligt.
Vad frågade Magnus?
Om vad som hände på Charlie.
-Allt sen Coake anlände. -Han har dödslängtan.
Bolagets egna kamikazepilot.
Det trodde jag med, men det stämmer inte.
Jag såg honom fly explosionen. Vi satt i samma livbåt.
Han är kall, men en överlevare.
Han har garanterat en plan.
Vad var det?
Murch. Snackade Coake nånsin om att åka tillbaka till stranden?
Han snackade, som den orm han är.
Sa han nåt specifik?
Dunlin dog på grund av honom.
Tro mig. Han är giftig.
Finns det nåt kvar att äta?
Laga det själv. Stöka inte till.
Jag är inte hungrig.
Varför är radion på?
Under kalla kriget, inför en kärnvapenattack
skulle ubåtarna dyka för att undvika att bli träffade,
stänga av all kommunikation och i tre dagar
åka upp till ytan i en timme och lyssna efter radiosignaler.
Om vi inte hörde från ledningen skulle vi byta till BBC.
Tanken var att om BBC fortfarande sände
så fanns London kvar.
Då skulle vi invänta nya order.
Och efter tre dagar?
Om vi inte hörde något
skulle vi tro det värsta.
Ömsesidig utplåning.
Inget att återvända till.
Tre dagar.
Tiden är ute.
-Tror du det funkar? -Vi får ta reda på det.
Redo?
Fan.
Vad händer?
Kan du se honom?
Jag vet att han är där, men...
Jag såg det.
Förfadern kommer att utlösa det.
Vad?
-Ett nytt Storeggaskred. -Jösses.
En sån tsunami skulle döda tusentals.
-Hundratusentals. -Och förstöra Pictors injektionsbrunnar.
Den vet att de försökt förgifta den.
Den jämnar allt med marken. Och vi kan inte varna nån.
Vi måste försöka stoppa den.
Du menar döda den, som Coake vill? Och Baz med?
Nej. Den har försökt ta reda på om vi är fiender.
Om vi attackerar den igen bekräftar vi det.
Samarbeta eller kriga.
Om förfadern är vad jag tror
finns den här uråldriga organismen
inte bara på den här havsbotten
utan i varje hav.
Vi har bara förvärrat läget.
Om vi attackerar växer den bara nån annanstans.
Om vi inte gör det dör vi allihop.
Har vi något val?
Vi har Baz.
Om vi kan hjälpa honom...
Han är vårt bästa hopp om att få kontakt.
Hopp duger inte.
Jag gillar det inte, men om vi kan stoppa den
måste vi lyssna på Coake.
Inget hittills.
-Stranden då? -Fortfarande nere.
Jag går till elcentralen och kollar.
Gör dig inte hemmastadd.
Jag skulle be om att bli släppt, men vart ska jag gå?
Eller har du bestämt dig?
Kan du stoppa den utan att min besättning blir skadad?
Vilken besättning menar du?
De som är på den här sidan bron. Inklusive Fulmer.
Ja, jag kan stoppa den.
-Bäst att du inte ljuger. -Jag talar sanning.
Vi vill båda stoppa den och komma härifrån så fort vi kan.
CIREIN-UPPDRAG - TID SOM GÅTT NÖDPROTOKOLL AKTIVERAT
-Det funkar inte, Magnus. -Inget har funkat hittills.
-Han har studerat den längst. -Snarare jagat.
Han jagar ut den ur sin värld och in i vår.
Om vi kan stoppa alltihop, vad väntar vi på?
Baz skulle inte vilja att det som hänt här
-händer på stranden med. -Jag har sett förfadern.
Den har överlevt planetens mörkaste stunder.
Vi kan inte döda den.
-Vad föreslår du? -Vi måste sluta underskatta den.
Vi vet att den är intelligent.
Den kan fatta beslut och kommunicera.
Vi lyssnade inte fast Baz sa åt oss att göra det.
Den ser på oss som vi ser på den.
-Som ett hot. -Som måste elimineras.
Vi måste visa att vi inte är hotfulla genom att ta kontakt med den.
-Det gjorde ni. Det funkade inte. -Funkar din plan?
Om du inte försökt döda den det första du gjorde
skulle det här aldrig hänt.
Tror du på det där hippiesnacket?
Du tror att du är en realist som låter folk dö,
den som kan fattar tuffa beslut.
Du vågar bara inte erkänna att du har slut på idéer.
Jag är realist. Därför är valet lätt.
Du sa det själv. Organismen är komplex och intelligent.
När två komplexa och intelligenta arter krockar
kommer en att utplåna den andra.
Det är vad historien lärt oss. Naturen handlar inte om balans utan krig.
Skitsnack. Organismer samarbetar hela tiden.
Du låtsas att det är ödet för att slippa ta ansvar.
Det här är ditt och bolagets fel.
Kom bara ihåg att Pictor äger er.
Alla sekretessavtal ni skrivit på...
Ett knyst om det här om ni lyckas återvända
så kommer deras advokater tysta er för gott.
Jag varnar dig, om du hotar någon mer...
Det är samma plan som dödade alla ombord på Charlie.
Det kommer inte funka här heller.
Vi kan inte låta allas liv bero på huruvida vi kan prata med en stum varelse.
Det är helt sjukt!
Den kan inte prata, men den har försökt kommunicera.
Baz är ensam och rädd. Vi kan inte lämna honom att dö.
Vi har lyckats få kontakt. Vi måste bara stärka den.
Om vi kan nå honom kan vi nå förfadern.
-Han kommer inte frivilligt. -Då går vi till honom. Allihop.
Okej, vi försöker. Men vi tar honom med oss.
-Ingen lämnas kvar. -Ni kommer önska att ni lyssnat.
Om vi fick önska något skulle vi inte slösa det på dig.
Kom.
Vi går tillbaka. För Baz skull.
Jag stannar, om det går bra.
Det gick inte direkt strålande senast.
Nej. Inte din bästa dag.
Men vad gäller Baz i tornet, bolaget, lögnerna...
Du hade rätt.
Vi borde ha stuckit när vi kunde.
Ingen ville att det skulle bli så här.
Inte?
Det är inte bara de som dör som offrar livet.
Jag brukade tänka att vi var stommen som höll ihop det hela
även om omvärlden aldrig insåg det.
Nu vet jag att vi är källan.
För varje pass man gör, för varje person som inte klarar sig
eller helikopter som kraschar tar den mer och mer
tills man blir helt urholkad.
Man kan inte berätta för dem där hemma.
Vem skulle tro på det?
Till och med innan allt gick åt helvete.
Jag ska få hem oss. Vi får inte ge upp.
Hem? Nej.
Det är här jag hör hemma.
Även om vi lyckas återvända håller vi på att dö ut.
Gruvarbetarna, varvsarbetarna, stålarbetarna...
Vi sitter alla i samma båt.
Men efter den här båtturen
kommer inte ens vrakspillror finnas kvar.
Håll ett öga på Coake. Du hade rätt om honom.
Ja, chefen.
-Redo? -Kom så går vi.
Du Easter, det här funkar inte.
Du har visst rotat dig.
Så går det när man litar på folk.
Du sprang till livbåten precis som jag.
Eller missade jag när du räddade skadade
och bar dem genom elden?
Det var du som kastade loss.
-Du borde ha väntat. -Du var lättad att vi åkte.
Det är okej. Inget fel med att ha självbevarelsedrift.
Du har en plan för att åka hem.
-Hur? -Följ med mig.
-Jesus. -Herregud.
Herregud.
Han förtjänade bättre.
-Är det här vad vi försöker nå? -Det var Coake.
Inte bara Coake. Det är större än honom.
Större än oss alla.
Ni två, ut härifrån.
Pictor är inte så hänsynslösa som ni tycks tro.
Vi visste att den kunde sabba radion.
Så vi byggde en reserv om något hände.
Helikoptrarna är på väg hit.
Det finns plats för dig och din vän.
-Varför har du inte meddelat dem? -Vi måste avsluta jobbet.
Deras lilla missionsuppdrag kommer inte funka.
Organismen är på väg mot land. Pictor måste hindra den.
-Eller tysta ner det? -Okunskap är salighet.
Tror du mig inte? Försök ta det ifrån folk
och se om de tackar dig. Ta över kontrollerna.
Injektionsbrunnen är i ordning.
Nu när de är borta kan vi starta om den.
-Precis som på Charlie. -Det gick ju bra.
Gör som du blir tillsagd, annars lämnar jag dig här.
Går det bra?
Ja. Men jag skulle hellre vara någon annanstans.
Baz, det är vi.
Vi har kommit för att lyssna.
Vi vet vad det är nu. Vi kan skydda den.
Hör du oss, Baz?
Det är för sent.
Den stänger mig ute.
Jag försökte hjälpa, men misslyckades.
Det gjorde du. Det var vi som inte lyssnade.
Om vi vill rädda alla
måste vi få den att inse att vi inte är fienden.
Det är för sent. Jag kan inte. Det är för mycket.
Jag har dig.
Fan.
-Allt kommer bli bra. -Ja.
Jag har hört det förut.
Vi vet inte vad som händer.
-Magnus och Rose... -Bryr mig inte.
Jag skiter i Baz.
Jag skiter i den där saken och i hela världen.
Jag och Kacey skulle bli en familj.
-Det är min värld. -De stoppar den.
Man förhandlar inte med naturen.
Coake är ett svin, men han har rätt.
-Om att döda den? -Jag vill tillbaka till min fru.
Det kvittar hur.
-Vad behöver du? -Har du sett Harish?
Du har sprängt en rigg, och nu ska du spränga en till.
Gör bara som du blir tillsagd.
Flödet är avstängt.
Omdirigera rostskyddspumpen till injektorn.
-Kopplar bort säkerhetssystemet. -Ska du lämna dem?
De tog inte chansen när de hade den.
Du kanske vill stanna hos dem?
FÖRBEREDER SYSTEM
Hur många är kvar på Charlie?
-Spelar det någon roll? -Många måste ha dött i explosionen.
Och på den andra livbåten.
Men det måste finnas några kvar.
Kanske tio-tjugo personer.
Kände du dem?
-Mitt jobb är inte att skaffa vänner. -Är det att döda dem?
Få klart för dig att Pictor sysslar med resursutnyttjande.
Vi utnyttjar resurser och går vidare. Det gäller även arbetskraft.
Men du förtjänade en helikopter.
Om jag försökte dölja det här
skulle jag knappast rädda den som vet mest.
Man förtjänar inget. Vi är värdefulla eller så är vi det inte.
De räddar mig för att jag är värdefull för dem.
De som inte är det lämnas kvar, inklusive dig.
Då vet jag var vi står.
-Det kommer helikoptrar. -Den jäveln.
Vi måste upp dit.
Rör han Harish så dödar jag honom.
Det är för sent.
FÖRBEREDER SYSTEM
...blir värre.
-Skulle det vara en bra idé? -Det var inte vi.
Det var något annat.
Lite sent att börja kämpa.
SYSTEMET AKTIVERAT
-Gick det bra? -Ja. Stoppa honom.
Det ska jag. Gå därifrån!
Om du vill återvända hem är det enda sättet.
Nej, det är det inte.
Det är därför allt är kört. På grund av såna som du.
Du dödar hellre oss alla än erkänner att du har fel.
Så rädd är du.
Försök rädda alla så räddar ni ingen.
Kinloch Bravo, det här är helikopter 6 och 7.
Vi ser er. Är det säkert att landa?
Eller kom med mig.
Det här är Kinloch Bravo.
-Det är säkert att landa. Vi ses. -Uppfattat.
-Dra åt helvete. -Ge mig nyckeln.
Gå och varsko besättningen.
-Fegis. -Vi måste följa efter.
-Spring. Jag och Easter stoppar injektorn. -Okej.
-Vad gör vi? -Ta över kontrollerna.
Jag hjälper dig.
Kom igen.
Du kommer med oss.
-Vi har det vi ville ha. Kom nu. -Nej, det har vi inte.
Vi kan fortfarande stoppa det.
Hon har rätt. Vi måste försöka.
Titta.
Jaså, du håller ditt ord?
-Jag ljög inte om att rädda dig. -Nej, du ljög inte.
Så länge vi är värdefulla, va?
Du är det.
Sabba inte allt i onödan.
Dunlins värde då? Och de andra?
Hur är det med dem?
Din tur att betala.
-Hutton. Gör det inte. -Hutton.
Vi måste ta med honom och skipa rättvisa.
För Dunlin, för Charlie, för allihop.
Du är fan inte värd det.
-Vi har återställt systemet. -Murch hämtar resten.
Bort från däcket, allihop. Den första är på väg.
Jag skaffar ett jobb åt dig när vi återvänder.
Jag hade ett jobb här.
Okej. Vi sticker. Dags att sluta.
Titta.
Det var något nytt.
-Ja. -Nej, Rose.
Det är dags. Vi har försökt stänga den ute.
Vi kanske borde släppa in den.
Vi lyssnar nu. Jag lyssnar.
Vi behöver inte frukta varann.
Ringen sluts.
Utplåning.
-Vi måste härifrån. -Den förstår dig inte.
-Vi har Baz. Vi måste dra. -Inte än.
Jag måste övertyga den om att vi inte tänker förstöra den.
Jag behöver lite mer tid.
Kom igen.
Baz.
-För sent. -Nu går vi.
Kom igen. Vi går.
Kom igen, Baz.
Rör på er.
-Var är Magnus? -I modulen. Rose och Fulmer med.
Murch, Easter, ta så många ni kan ombord.
Vi väntar och tar den andra helikoptern.
-Han då? -Han stannar med oss.
Om Magnus inte klarar sig gör inte han heller det.
Låter bra.
-Skulle säga att det var ett nöje, men... -Skynda på.
Ni vill inte missa den.
-Skynda på. -Gå.
Sätt fart!
-Jag har dig. -Vi kunde ha nått fram.
Skynda. Stället rasar samman.
Baz?
Baz.
Allt hänger ihop.
Alla delar är beroende av varandra.
Det är vad den lärt mig.
-Vi måste härifrån. -Nej.
Den måste skyddas, annars börjar allt om från början.
Den måste se att vi också kan ge.
Minne och uppoffring. Det är vår uppgift.
Jag kom tillbaka för dig.
Livet lever vidare,
så länge vi kan hålla igång det.
Magnus.
Är du säker?
Jag ska inte glömma.
Jag vet.
Spring.
-Kom! -De andra då?
Gå och se efter om du kan se dem.
Rör på påkarna.
Ser du dem?
-Inte än. -Få dina mannar ombord.
-Vänta, de kommer. -Det kommer fler!
Vi måste verkligen åka.
Jag ser dem. De är på bron.
Spänn fast er. Nu åker vi.
Herregud.
Sätt fart.
De är här.
Kom igen.
-Tiden är ute. Hoppa in. -Var är Baz?
Det är inte ditt fel. Han valde att stanna.
Vågen! Den träffar!
Den är på väg mot land.
-Ni skulle ju stoppa den. -Vi försökte. Vi hann inte.
Tusentals kommer dö.
Kacey är kvar där. Vi måste varna dem.
Sätt dig. Vi är redan överbelastade.
-Hur lång tid tar det? -Sätt dig, sa jag!
Helikoptern ska inte tillbaka.
-Vad pratar du om? -Jag varnade er.
Om ni ville åka hem skulle ni ha lyssnat på mig.
Vart ska vi?
Undertexter: Maja Fjällström
Kreativ ledare Monika Andersson