‫קטיאל שבועיים קודם לכן‬
‫אני מרגיש כאילו אנחנו בסרט מדע בדיוני.‬
‫זה לא נראה כמו ביולומינציה שמתרחשת באופן טבעי.‬
‫אני מסכים, ד"ר פיאז.‬
‫לכן שלחו אותנו לכאן, נכון?‬
‫בואו נבדוק את זה.‬
‫חלקלק פה מאוד. תיזהרו.‬
‫זה נראה כמו פרח הדאטורה.‬
‫מעולם לא ראיתי דבר כזה. הוא גדול בהרבה מהרגיל.‬
‫זו תופעה שנקראת צמיחה מוגברת.‬
‫במהלך המחקר שעשיתי עבור אקסוג'ניקס בברזיל‬
‫נתקלתי במקרה כזה.‬
‫אבל לא כזה גדול.‬
‫זה נהיה מעניין מאוד.‬
‫מישהו בודק את רמות הקרינה?‬
‫אני כבר על זה.‬
‫רמות הקרינה נראות נורמליות.‬
‫אני חושב שבטוח פה.‬
‫ד"ר פיאז', התעטשת פה?‬
‫זה נראה כמו נזלת.‬
‫זאת בדיחה? אני אצחק מחר.‬
‫פשוט תאסוף את הדגימות בשקט עכשיו.‬
‫תירגע, ד"ר פיאז.‬
‫אנחנו חייבים לדווח על המקום הזה למר פרקאש מייד.‬
‫הוא כבר צופה בנו.‬
‫מה נסגר?‬
‫אתם לא תאמינו.‬
‫מה ראית?‬
‫אתם תבינו רק כשתראו את זה.‬
‫זה דפוק לגמרי.‬
‫חבר'ה...‬
‫אתם שומעים?‬
‫גם פה.‬
‫המדדים מטורפים.‬
‫יש פה משהו.‬
‫היי! היי!‬
‫מה קורה?‬
‫חבר'ה, מה קורה שם?‬
‫תגיבו כבר.‬
‫היי!‬
‫קדימה! דברו אליי! אתם שומעים אותי?‬
‫בואי, אימא, בואי אל דלתנו‬
‫אבני הפינה שם שלוש הדרכים נפגשות הניבים האלה שאוכלים את המוח‬
‫העיניים שהן כמו חניתות קטלניות תני לנו פתרון לדמעות‬
‫בואי, אימא, בואי אל דלתנו‬
‫הכפר‬
‫גברים מבוגרים שמשתמשים ברוחות ושדים כתירוץ!‬
‫מי זה?‬
‫מי שם?‬
‫גשם. זה מה שחסר לי.‬
‫מאיזו דרך הלכתי?‬
‫מי שם?‬
‫סינגפור שלושה שבועות קודם לכן‬
‫פרקאש. פרקאש!‬
‫אתה מבין מה אני אומר?‬
‫אין לי עוד מה לעשות.‬
‫העצבים שלך הרוסים!‬
‫גירוי חוט השדרה שביקשת בלתי אפשרי כי...‬
‫פרקאש!‬
‫אתה מבין מה אני אומר?‬
‫לא תוכל ללכת שוב לעולם.‬
‫אם לא היית מתעלל בגוף שלך כל כך...‬
‫מי זה, לעזאזל?‬
‫פרקאש.‬
‫- פרקאש, אבא שלך... - מה?‬
‫הוא מת?‬
‫התקף לב חמור.‬
‫הוא מתקשה לנשום.‬
‫אז הוא לא מת עדיין?‬
‫לא. הוא אמר שהוא רוצה לראות אותך מייד.‬
‫אני עסוק עכשיו, ג'אגאן.‬
‫הוא אמר שזה משהו חשוב.‬
‫חוף קטיאל ההווה‬
‫ארול!‬
‫מה זה? נו, באמת. תפסיק להקיא כמו ילד.‬
‫אז... זה המקום?‬
‫כן.‬
‫שם.‬
‫טוב, צוות!‬
‫בואו נזוז! תדליקו אורות!‬
‫אתה מפחד?‬
‫לא. בכלל לא.‬
‫מר ג'אגאן, ידוע לך משהו על המקום הזה?‬
‫אם כן, כדאי שתשתף אותנו עכשיו.‬
‫זה יהיה לטובתך.‬
‫מר ג'אגאן, אני מדבר אליך.‬
‫לא...‬
‫עבר המון זמן מאז שיצאתי לטבע, אז...‬
‫יש לי פוביה מתולעים וחרקים.‬
‫דקה אחת.‬
‫דקה אחת. אני בא.‬
‫- גא'גאן. - אדוני.‬
‫הגעתם?‬
‫- בדיוק נחתנו, אדוני. - רק עכשיו?‬
‫כן. עכשיו נקים את המחנה.‬
‫אין זמן לכל זה, ג'אגאן.‬
‫פשוט תצאו.‬
‫אני חושב...‬
‫מה אמרת? לא שלחתי אותך לשם כדי לחשוב!‬
‫בסדר, חכה. נחש על מה אני חושב עכשיו.‬
‫- אתה מכיר אותי מצוין. - אדוני.‬
‫אדוני. אל תעשה את זה.‬
‫בבקשה, אדוני.‬
‫- ג'אגאן. - בבקשה, לא.‬
‫אין לי מה להפסיד.‬
‫אבל זה לא המצב במקרה שלך.‬
‫רק לחיצת כפתור אחת ואתה תצטער שנולדת!‬
‫בבקשה לא, אדוני.‬
‫תשיג את מבוקשי או שאתה יודע מה אני אעשה.‬
‫בטח, אדוני. אני אעשה זאת, אדוני.‬
‫תפסיקי לבכות. זה מעצבן!‬
‫עושה לי חשק לעשות את זה.‬
‫- פשוט תצאו לדרך! - בסדר, אדוני.‬
‫שיט!‬
‫אז...‬
‫שנקים את המחנה כאן?‬
‫לא. בואו נזוז.‬
‫מר ג'אגאן...‬
‫לא מומלץ לצאת ליער בלילה.‬
‫לא משלמים לך כדי לתת עצות.‬
‫תעשו כדבריי. תמשיכו ללכת!‬
‫תמשיכו ללכת, אמרתי!‬
‫אי שם ליד קטיאל‬
‫מרגיש טוב יותר עכשיו?‬
‫נראה שקיבלת מכה רצינית בראש.‬
‫קח, תשתה את זה.‬
‫זה ייפטר מהכאב וגם יציל ממוות!‬
‫אתה יודע, נכון?‬
‫לא, אני לא.‬
‫הגשם נעשה כבד יותר‬
‫ואני מתקשה לראות.‬
‫הפנס המזוין יהיה חסר תועלת.‬
‫מיהרתי לצעוק עליכם בבר.‬
‫אל תזכיר את זה,‬
‫או שננטוש אותך כאן.‬
‫לא. אני מתכוון שאחרי כל זה עדיין באתם כדי לעזור לי.‬
‫תודה.‬
‫ענני הגשם זזים. נראה שהגשם ייפסק בקרוב.‬
‫אם הגשם לא ייפסק,‬
‫בואו נגרור את המכונית בעזרת הטרקטור שלנו וניקח אותה לנוואמאלאי.‬
‫נעשה את זה ואז נחזור לקחת את המשפחה שלו. מה אתה אומר?‬
‫קארו, רק שלושתנו כאן כדי לעזור לו.‬
‫אולי נלך לכפר שלנו ונביא עוד אנשים?‬
‫היי. היי!‬
‫- עוף לי מהעיניים. - הוא לא מקשיב.‬
‫למה הוא הביא רובה?‬
‫הוא פשוט היה זרוק בבית, כמוהו.‬
‫בואו.‬
‫קדימה. בוא נלך.‬
‫סיפרתם לי שהכפר הזה רדוף רוחות,‬
‫והוא הביא רובה כדי להרוג רוחות?‬
‫זה הכפר היחיד בעולם שבו אפשר לירות ברוחות רפאים.‬
‫חשוב לשאת נשק בהישג יד כשהולכים למקום מוזר.‬
‫יכולים גם להיות שודדים, לא?‬
‫אף אחד לא יודע מה יש שם.‬
‫אף אחד מעולם לא חזר בחיים מהכפר הזה.‬
‫הבן שלי והבת שלו עברו פה ברכב בדרכם ללידת התינוק שלהם.‬
‫לא הרכב ולא התינוק חזרו.‬
‫מה עוד אפשר לומר?‬
‫זה היה איפשהו כאן.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫תעלה על הטרקטור, אחי. קדימה, בוא ניסע.‬
‫לא פנית למשטרה?‬
‫הם באו,‬
‫אבל הם לא הבינו כלום.‬
‫ייעצו לנו לא להיכנס לשם ופשוט נסעו.‬
‫נוואמאלאי‬
‫קטיאל‬
‫אנחנו הולכים בכיוון הנכון?‬
‫כן. לכיוון המוות.‬
‫לאקי, אל תפחיד אותם. תישאר רגוע.‬
‫קיבלתי, צ'יף.‬
‫בשביל מה אנחנו כאן בכלל?‬
‫אם הם לא יספרו לנו בשביל מה אנחנו כאן ולמה...‬
‫מה תעשה?‬
‫מה עוד אפשר לעשות?‬
‫לירות במה שהוא רוצה שנירה, לאסוף את התשלום, ולעוף לו מהעיניים.‬
‫לכן אנחנו כאן, לא?‬
‫כדי לעוף?‬
‫לא. כדי לראות איך מי שאחראי מפשל.‬
‫אדוני, עם כל הכבוד, בבקשה אל תעשן.‬
‫אתה עלול לעורר משהו סביבנו שלא לצורך.‬
‫חוץ מזה, עישון מזיק לבריאות.‬
‫זאת לא בדיחה.‬
‫אתה תמות.‬
‫שיט!‬
‫אדוני, למה אתה קורא לה האפי, שזה שמחה?‬
‫היא לא נראית שמחה בכלל.‬
‫אני מאתגר אותך להצחיק אותה. תעשה את זה ואני אשנה את השם.‬
‫אדוני, מה בדיוק קרה בקטיאל?‬
‫1989 קטיאל‬
‫מה קרה?‬
‫- כואב לי נורא. - כואב לך?‬
‫נתפס לך הצוואר?‬
‫נראה לי.‬
‫תנוחי קצת. אני אדאג לזה.‬
‫מה קרה, יקירה?‬
‫שום דבר, אחי היקר.‬
‫- אין מה לדאוג. - חכי, יקירה.‬
‫בקרוב אני אחתן אותך‬
‫ואדאג שתנהלי חיים משמעותיים.‬
‫אחי, אני אחותו של קארונאגם.‬
‫חיי לא יכולים להיות משמעותיים יותר מזה.‬
‫כן, נכון. ילדה משוגעת.‬
‫קח, תמלא את זה.‬
‫- אבא! - בן!‬
‫סטו!‬
‫- סטו, קום. - אלוהים אדירים.‬
‫אתה לא יכול להיזהר?‬
‫- תיזהר. - תשחק בזהירות.‬
‫- מה קרה? - שתה קצת מים.‬
‫- מה קרה לו? - תחזרו לעבודה.‬
‫הוא נפל.‬
‫אמרתי לך להישאר בבית.‬
‫אם הבוס יבוא, הוא ינזוף בי. לכו!‬
‫אנחנו מסכנים את החיים שלנו‬
‫כדי שהחיים שלך יהיו טובים.‬
‫בבקשה, תיזהר.‬
‫אתה לא צריך לעבוד בעפר, כמונו.‬
‫אתה צריך להיות רופא.‬
‫אתה מבין?‬
‫כן, אבא. אני אעשה זאת, אבל אני רעב מאוד עכשיו.‬
‫אתה רעב? תגישי לו אוכל.‬
‫- לכו! - תאכילי אותו, בבקשה.‬
‫- תראה, אביך צועק עליי. - תנקי אותו קודם.‬
‫תעשי את זה טוב!‬
‫- אחי, פונראג'. - כן, אחי?‬
‫אני מפקיד את המקום הזה באחריותך.‬
‫בהתבסס על צורת הניהול שלך,‬
‫אני אחליט אם אוכל לסמוך עליך בתחומי אחריות נוספים.‬
‫בסדר.‬
‫שימו לב, כולכם!‬
‫פונראג' ינהל את המקום מעתה והלאה.‬
‫אז צייתו לפקודותיו ועשו את עבודתכם כראוי. הבנתם?‬
‫אלוהים. הם נותנים לו להיות אחראי?‬
‫קטן עליי, אח שלי. אני אתמודד עם זה.‬
‫יא טיפשים! חסרי תועלת.‬
‫תפסיקו לבזבז זמן ותתחילו לעבוד.‬
‫יא בני זונות.‬
‫אתם מקבלים שלוש ארוחות ביום!‬
‫אז למה כואב לכם לעבוד?‬
‫עלובי נפש מזדיינים.‬
‫תפסיקו לבהות כמו גלמים! זה לא איזה מופע חשפנות!‬
‫- תתחילו לעבוד. - קדימה.‬
‫אנשים חסרי תועלת. לא יוצלחים.‬
‫זקן מזדיין.‬
‫אני אומר לכם לעבוד ואתה ישן?‬
‫יא מזדיין!‬
‫אנחנו משלמים לכם כדי שתשבו ותאכלו?‬
‫- בוא הנה! לך! - אבא!‬
‫עופי, יא כלבה!‬
‫סטו!‬
‫- עזוב את הבן שלי. - עופי, יא כלבה!‬
‫היום אני...‬
‫יא בן זונה, איך אתה מעז?‬
‫הוא לא חי על חשבונך! האוכל שלנו הוא זכותנו!‬
‫עלובי נפש מזדיינים.‬
‫זכותכם?‬
‫האוכל שאתם אוכלים והמים שאתם שותים הם שלנו!‬
‫גם אם אתם אוכלים עפר, זה מהאדמה ששייכת לנו!‬
‫אתה חושב שזה נותן לך זכות להרביץ לילד שלי?‬
‫אדוני, אנחנו עובדים בשבילך בידיעה שתהיה הוגן כלפינו,‬
‫אבל אחיך מכה אותנו!‬
‫אתה רוצה לירות בנו במקום להתעמת איתו?‬
‫כדאי שתשתקו ותעשו את העבודה שלכם, אחרת...‬
‫אל תבזבז עליהם זמן ואנרגיה.‬
‫אני אטפל בהם. תשאיר את זה לי.‬
‫אני דואג לזה.‬
‫תשאיר את זה לי.‬
‫כל גבר ואישה שעובדים כאן יפחדו מאיתנו.‬
‫לך הביתה.‬
‫קחי אותו הביתה, בבקשה.‬
‫לך.‬
‫אתה רוצה לדבר על זכויות?‬
‫הרמנו את קולנו, ואתה אומר שאנחנו נלחמים על הזכויות שלנו.‬
‫מה היית עושה אם באמת היינו עושים את זה?‬
‫פרוצה מזוינת!‬
‫איך אתה מעז לקרוא לה ככה?‬
‫לא. בבקשה, תעזוב.‬
‫אני אחסל אותך!‬
‫יא שמוק.‬
‫אח שלי, בבקשה אל תנבל את הפה.‬
‫אח?‬
‫אבא שלי שכב עם אימא שלך?‬
‫תקראי לי אח שוב ואני אשסף לך את הגרון.‬
‫אדוני, היא טעתה. תסלח לה.‬
‫אנו נפנה אליך כ"אדוני" מעתה והלאה.‬
‫למה את רוצה לקרוא לטינופת הזאת "אדוני"?‬
‫קודי, תהיי בשקט!‬
‫למה את מפחדת ממנו? איך הוא מעז לקרוא לי פרוצה?‬
‫אני לא איזו פחדנית שתשמע את כל זה ותהיה בשקט.‬
‫אני אחתוך לו את הזה.‬
‫את חושבת שאני אעמוד עירום כדי שתוכלי לחתוך אותו? יא זונה!‬
‫לעמוד עירום? לך תעשה את זה מול הנשים במשפחה שלך!‬
‫איך את מעזה לדבר על הנשים במשפחה שלי?‬
‫יא פרוצה!‬
‫אחי! אחי!‬
‫- אחי! - אוי, יקירי!‬
‫זוזו אחורה!‬
‫- אוי ואבוי! - אחי!‬
‫תירה בכל מי שזז.‬
‫אחי, בבקשה, תקום.‬
‫בואי הנה!‬
‫אחי!‬
‫לא, בבקשה.‬
‫איך את מעזה להרים עליי את הקול?‬
‫אחי, בבקשה לא.‬
‫אלוהים! שמישהו יעצור אותו. קודי!‬
‫- תעזוב אותה. - תשתקו, כולכם!‬
‫שתהיה קללה על ראשך!‬
‫אני אפשיט אותך. רק תראי.‬
‫דברו עכשיו, אם אתם מעזים!‬
‫עכשיו תגידו לי מי עלוב נפש!‬
‫אם מישהי מכן הנשים תעז לענות לי כמוה,‬
‫אני אפשיט גם אותה!‬
‫קודי!‬
‫תעזוב אותי!‬
‫קודי!‬
‫יקירתי! אוי, אלוהים!‬
‫קודי!‬
‫אחי,‬
‫אין לי צורך בכל זה.‬
‫שקט. את צריכה את זה. תראי לי את היד שלך.‬
‫שאלוהים יברך אותך, יקירתי.‬
‫שום רשע לא יפקוד אותך.‬
‫תראו, הינה הוא בפינה ההיא!‬
‫בואו, חבר'ה.‬
‫בואו לכאן.‬
‫קארונאגם, אל תתקרב!‬
‫יא מזדיין!‬
‫תשסף לו את הגרון!‬
‫אחי.‬
‫פונראג'! אחי היקר!‬
‫היי, היי! מה קרה?‬
‫יא בני זונות!‬
‫זה נגמר כאן!‬
‫חבר'ה, תנעלו את השערים!‬
‫יא בני זונות, אם יש גבר אחד אמיתי ביניכם,‬
‫נראה אותך צועד קדימה! מזדיינים!‬
‫מי נראה לך שאתה?‬
‫אתה מעז להיכנס למתחם שלי אחרי שעינית ככה את אחי?‬
‫היי!‬
‫אם זה עינוי, אז מה לגבי מה שהוא עשה?‬
‫הינה, קח.‬
‫גבר צריך לעשות כרצונו. האישה היא זו שצריכה לשתוק.‬
‫היי!‬
‫כשנאבקים למען הצדק, מגדר לא משנה.‬
‫הכול אותו דבר!‬
‫מספיק.‬
‫היא העליבה אותו והוא הפשיט אותה. מה הסיפור הגדול?‬
‫זקן מנוול, אני אהרוג אותך!‬
‫די. מספיק. אבא, עזוב את זה.‬
‫תפסיקו לבהות ותרימו אותו.‬
‫דוד.‬
‫שאקטי!‬
‫- אל תתערב! זוז! - קארו, תקשיב לי.‬
‫איך הוא מעז לקרוא לך בשם שלך?‬
‫אולי הוא העובד שלך, אבל הוא חבר.‬
‫למדנו ביחד. תהיה בשקט, בבקשה.‬
‫שאקטי, תעזוב אותי!‬
‫- קארו, סבלנות. - שאקטי.‬
‫המנוול הזה קורא לך בשמך שוב ושוב.‬
‫תגיד לאבא שלך לא לקרוא לי בשמות!‬
‫אבא, תוריד את הרובה.‬
‫- שאקטי! - תוריד את הרובה.‬
‫היי! היי!‬
‫חכה, חכה, אבא.‬
‫אבא, תראה מה עשית.‬
‫הוא דם מדמי והם סירסו אותו.‬
‫אתה מצפה ממני לשתוק?‬
‫אם אתה רותח מכעס בגלל אחיך,‬
‫אז תאר לעצמך כמה כואב לו לאבד את אחותו.‬
‫הרובה שלך לא שווה כלום מול המון עצום כל כך.‬
‫בבקשה, תיקח את הדוד לבית החולים. לך!‬
‫לך, עכשיו. תן לי את הרובה ולך.‬
‫קארו, תקשיב לי, בבקשה.‬
‫אם אתה רוצה שהאנשים שלך יחיו חיים מאושרים ומכובדים,‬
‫אז בבקשה, קח אותם ולך.‬
‫סמוך עליי הפעם.‬
‫קארו, פשוט תלכו עכשיו.‬
‫בבקשה, תלכו.‬
‫- נפתור את זה בקרוב. סמוך עליי. - בשבילך...‬
‫- תרימו אותו. - בבקשה, תלכו, כולכם.‬
‫- תקשיב, קארונאגם! - אימא!‬
‫טיפש כפוי טובה שכמוך!‬
‫כל מה שיש לך עכשיו אנחנו נתנו לך.‬
‫אם נרצה, נוכל לקחת את זה ממך בחזרה בכל רגע.‬
‫קארו. קארו.‬
‫בבקשה, תלך.‬
‫בואו נלך.‬
‫אבא, תתמקד בדוד.‬
‫כולכם, לכו!‬
‫חווית את כל הכאב הזה לפני 30 שנה,‬
‫אבל גם היום, מקרים כאלה עדיין מגיעים לכותרות.‬
‫לעולם לא נשתחרר מהסבל הזה?‬
‫חניתי ליד המקדש הזה!‬
‫עצור! עצור את הרכב!‬
‫היי! אחי! אחי!‬
‫אתה בטוח?‬
‫שתוק.‬
‫אני לא רואה פה שום מכונית.‬
‫- לכן שאלתי אותו. - שקט עכשיו.‬
‫היא הייתה ממש כאן!‬
‫החניתי אותה כאן. אני זוכר בבירור.‬
‫תראו,‬
‫סימני הבלימה של המכונית...‬
‫זה היה ליד המקדש הזה.‬
‫אני לא יודע מה קורה.‬
‫איך המכונית נעלמה?‬
‫נהא! מאיה!‬
‫נהא!‬
‫כן, הזכוכית הזו היא ללא ספק ממכונית חדשה.‬
‫הזכוכית במכוניות ישנות חזקה יותר.‬
‫זה אומר...‬
‫מה זה אומר? מה אתה רומז?‬
‫תירגע. אנחנו נמצא אותן.‬
‫נהא!‬
‫- מאיה! - אחי!‬
‫אחי!‬
‫נהא! מאיה!‬
‫בבקשה, תנהג בהיגיון!‬
‫הצעקות שלך רק יעמידו את המשפחה שלך בסכנה.‬
‫זה הספר של הבת שלי.‬
‫איך הוא הגיע לכאן?‬
‫אני חושב שהמכונית בטח נגררה לכיוון הזה.‬
‫לתוך קטיאל.‬
‫תרגום כתוביות: מאיה קציר‬
‫בקרת כתוביות רינת זוהר-מנחם‬