Gautham! Gautham!
Gautham, vågn op!
Gautham.
Gautham, vågn op!
Kom nu.
Vågn op.
Det er sent!
Vågn op!
Vi venter kun på dig.
Gautham!
Stop det.
-Stå op! -Ikke i dag.
Du dufter så godt.
Det siger jeg også.
Nej. Ikke i dag.
Slip mig. Styr dig!
Det er problemet. Det kan jeg ikke.
Pis!
Opfør dig som en læge.
Jeg er din mand. Og en slem mand.
Gautham, se på klokken.
Vi kan ikke udsætte det.
Lad os gøre det i morgen.
Børst dine tænder.
Det plejer da ikke at gøre noget.
Mor og far! Vi skal på tur i dag!
Derfor foreslog jeg ikke at få børn.
Har du ikke lært at banke på, skat?
Seriøst!
Kom, Hectic.
Se bare her.
Jeg kom for at knuse dig.
Er det alt, du har i dig?
Jeg holder igen, så din hjerne ikke tager skade.
Åh gud. Okay.
Lad mig sove en time mere.
-Nej! -Nej.
-Vågn op! -Vågn op!
-Vi skal på tur! Vågn op! -Vi skal på tur! Vågn op!
Neha! Maya!
Broder?
-Broder? -Ja.
Karu! Peter!
Er alle okay?
Jeg er.
Kun få skrammer.
Mine briller...
Det er ingenting.
Peter.
Jeg tror, mit ben er brækket.
Hvad mener du?
Se her, hr. doktor.
Vent.
Hvad skete der?
Jeg presser på det.
Det gør ondt.
-Jeg tjekker, om det er brækket. -Hold ud.
Hvad laver du?
Det er brækket!
Det gør ondt!
Det gør ondt.
Bid det i dig.
Stop. Det gør ondt.
Hr. Peter, jeg er læge. Det glemmer du hele tiden.
"Hr. Peter." Hvor sødt.
Klap i, skøre skid.
Det ser ikke brækket ud. Støt ikke på det.
Jeg havde smertestillende piller i bilen, men de er væk.
Giv mig den taske.
Doktor...
Jeg har smertestillende.
Det er nok!
Stop, din fulderik!
Hr. Peter, du er en stærk mand.
Stærk mand? Hr. Peter?
Han forstår endelig mine evner.
Karu, tag min hånd.
Vent.
-Stille og roligt. -Pas på.
Forsigtigt.
Heldigvis har vi en læge hos os.
I er alle her på grund af mig.
Drop det.
Kom hønen før ægget?
Det er en gammel teori.
Vi efterlod det i fortiden. Tænk ikke på det nu.
Rødderne!
De reddede os.
Sikke et dybt hul!
Søn...
Lad os gå.
Kom.
Pas på!
Hvor er vi?
I vores gamle mine.
En mine?
Ja. Engang arbejdede vi her.
Den er tom nu.
Men det var vores mine.
Der er intet tilbage.
Det er bare en grotte nu.
Det der?
Hvad er det?
Hey, Karu!
Du sagde, den er min. Men der er bilvrag her?
Andre har også været fanget her.
Det er min datters!
Kom, oh moder, til vores dør
Hjørnestenen, hvor de tre veje mødes Hugtænder, der fortærer hjerner
Øjne, der er dødbringende spyd Giv os en løsning på vores tårer
Kom, oh moder, til vores dør
Det er min datters!
Maya! Neha!
Neha!
-Stille! -Vent.
Løb ikke!
Maya!
Hvad leder du efter?
Hvad er det?
Hey!
-Maya! -Broder.
Stop!
Neha!
-Maya! -Broder!
Neha! Maya!
De er her et sted!
Hvor skal jeg lede henne?
Gud!
Det er min skyld.
Jeg skulle ikke have efterladt dem.
Jeg skulle være blevet.
Hun er kun en lille pige.
Hun må have været bange.
Hvis der er sket dem noget...
Hvor er de henne?
Broder. Græd ikke.
-Rejs dig. -Kom op med dig.
Rejs dig op.
Hør. Du ved, de er her et sted.
Giv ikke op.
Jeg er ikke i tvivl.
Vi vil redde din familie.
Vi er her for dig. Vi må ikke miste håbet.
Broder.
Det er en messesang!
Kom, oh moder, kom til vores dør
Kom og beskyt os...
Jeg genkender den. Vores gudinde.
Kom, oh moder, kom til vores dør
Kom og beskyt os
Kom og udfri vores længsel
Kom og fjern vores mørke
Kom og beskyt vores liv
Vi kom i tillid
Kom, moder Kom, moder
Kom, kom, moder
Vi overlevede med verden
Velsign os for vores kærlighed
Vi vågnede op i lænker
Kom med lænker
Og bryd vores forbandelse
Din søn spørger din mor
Kom, kom, moder
Moder, kom, kom
Kom, kom, moder
Kom, moder
Moder, kom
Hjørnestenen, hvor de tre veje mødes
Hugtænder, der fortærer hjerner
Øjne, der er dødbringende spyd
Giv os en løsning på vores tårer
Kom, oh moder, kom til vores dør
Kom og beskyt os Kom og udfri vores længsel
Kom og fjerne vores mørke
Kom og beskyt vores liv
Vi kom i tillid
Kom, moder
Broder!
Kom, din forræder!
Far!
Hjælp mig!
Mor!
Maya?
Lad hende være.
Maya.
Græd ikke. Ellers kommer han.
Maya.
Tag den her dukke.
Vær ikke bange.
Jeg vil have vand.
Vi er vist tæt på fabrikken. Sidste chance.
Lad os vende om.
De har geværer og knive.
Du har kun en pincet. Hvad vil du gøre med den?
Så hold kæft!
Kom nu.
Lad os gå.
Far. Far!
Far!
I idioter er kommet for at dø!
Kan du ikke kende mig, far?
Jeg er Shakthi.
Shakthi.
Det væsen er ikke din far.
Se på hans ansigt og øjne. Han er meget farlig!
Det er et monster.
Far. Hvad er der sket med dig?
Hvad sker der?
Shakthi, det er ikke din far!
Han ligner de sære væsener fra tidligere.
Skyd den!
Vent. Skyd ikke.
Han ved, hvor min familie er.
Afsted.
Lugten af dit blod har forrådt dig.
Far, er du ikke død?
Vi troede, du døde i tsunamien.
Men hvordan?
Vores moder. Hun beskytter sine egne.
Som disse afskum.
Vores gudinde diskriminerer ikke efter kaste.
Skyd ham! Hvad glor du på?
Hvorfor tøver du?
Far, lad ham gå.
-Skyd ham. -Lad ham være.
Skyd ham.
Hvorfor tøver du?
Slip!
Slip ham.
Hør, Karu. Se, hvordan vi kan komme ud.
Shakthi. Din far åbner øjnene.
Se på mig.
Er du okay?
Hun er i live.
Hvor er hans familie?
Vil du tale? Eller skal vi rive dine øjne ud?
Hvor er de?
Hvad gjorde du?
Hvor er de?
De er nu blevet min familie. Glem dem.
Hey.
Jeg...
-Broder! -Afsted!
Hvor er min kone og datter?
Sig mig det!
Far. Hvad skal jeg gøre nu?
Jeg gør, som du siger.
Dig?
Jeg ser dig ikke som min søn.
Jeg skulle have dræbt dig, da du blev født.
Min søn.
Mit blod.
Gudindens velsignelse...
Han kommer.
Stop med at vrøvle. Nu skal du smadres.
Peter, hold ham. Lad os se, hvad en død udholder.
Sig mig det.
Sig det!
Hvor er de?
Hvor er de? Sig det.
Sig det!
Sig det, dit svin. Hvor er de?
Sig det!
Gudinden har sendt din kone og datter til os.
Hendes vrede mod mig er aftaget.
Hun har tilgivet og accepteret mig.
Hvad siger du? Det lyder dumt!
Din idiot! Hvad har du gjort ved dem?
Vil du fortælle os det?
-Sig det! -Sig det!
Siger du det?
Vores hær kommer...
Vores hær kommer.
Deres tid er forbi.
Lad være med at grine.
Mine leopardkatte! Fang dem!
Hey, Peter!
Pas på!
Tag dem!
Far. Hun vil have vand.
Jeg sagde, du skulle blive hos dem!
Hvad laver du her?
Skrid!
Hey! Det er min lægetaske. Hvor er min familie?
Hvor er de henne?
Er du lægen?
Giv mig noget mod smerten, I har forårsaget.
Hvad glor du på?
Giv ham den.
Så sig mig nu, hvor de er.
Hvor er de?
Giv hende som foder til vores klan.
Hun er spoleret.
Hey!
Lad hende være.
Hvem er I? Hvad vil I have?
Far. Hvorfor opfører du dig som et monster?
Slip hende!
Jeg er et monster.
Der er sammenhæng mellem jeres spørgsmål.
Lad mig fortælle.
Da I forlod den ufrugtbare jord,
skulle I se, hvor mange penge firmaet betalte os.
Men vi vidste ikke, at de sammen med jorden
også ville ødelægge os.
SINGAPORE TRE UGER TIDLIGERE
Lanthanider? Kattiyal?
Har du det fra en film?
Har du mistet forstanden?
Prakash, jeg kender dig så godt.
Jeg ved, at når jeg er død,
vil du grave alt op, som jeg har begravet dybt i alle de år.
Derfor er det vigtigt, at du ved, hvorfor du ikke skal gøre det.
Forklædt som et farmaceutisk firma i Kattiyal
skabte jeg et underjordisk laboratorium
til forskning med lanthanider.
-Jagan. -Ja?
Vi har forsøgt flere gange, og vi har fejlet.
Men denne gang skal det lykkes for Prakash' skyld.
Kom med mig.
Lad os begynde.
Kom med den.
I årevis låste jeg mig selv inde der.
Ét serum!
For at finde ét serum, så du kunne gå igen.
Men vi fejlede gang på gang.
Vi fejlede i den grad.
Som tiden gik, blev pengene, de gav os, værdiløse.
Alt begyndte at gå dårligere.
I den udsatte jord blev afgrøder til aske, og jorden blev ufrugtbar.
Selv modermælk og komælk løb tør.
Kvinder blev ufrugtbare. Alle børn var dødfødte.
Selv byens spurve kunne ikke lægge æg.
Himlen blev grå, og luften var forurenet.
Livet blev bittert.
Amara-klanen blev ødelagt.
Tag noter.
Vi testede det på forskellige dyr.
-Men... -Men?
Vi skabte noget naturstridigt.
Noget så farligt,
som vi ikke kunne kontrollere.
Vi havde skabt noget, vi ikke kunne kontrollere.
I laboratoriet
og også uden for fabrikken.
Og overalt.
Okay. Og hvad så?
Din far kunne ikke acceptere nederlaget.
Han kunne ikke acceptere skylden.
Selv da hele landsbyen blev ødelagt foran øjnene på mig,
forblændede desperationen efter at få dig til at gå menneskeheden i mig.
Luk os ind!
Jeg dækker stadig over mine synder ved at udbetale penge.
Tæv dem!
JOBSTJÆLENDE TYV FORSVIND!
Det var en skidt tid.
Giften spredte sig i luften.
Det er Satans rede!
Gudinden er ikke glad for de sataner.
Derfor er hun vred.
Se røgen, der kommer derfra.
Det ligner et spøgelse!
-Vi bør flygte herfra. -Vil du flygte?
Forlade vores gudinde? Hvorhen?
Vær tålmodig. Gudinden vil redde os.
Hvornår? Når alle er døde?
Hey!
I er ikke fair.
Jeg fik et barn efter en lang bodsøvelse, som døde inden for et år.
Reddede gudinden mit barn?
Hvordan vil hun så redde andre?
Det nytter ikke at tro på det og din familie.
Vi skal til Navamalai.
Til Navamalai?
Ja. Shakthivel og Karuna er der.
Vi får et godt liv der.
Lad os tage afsted.
Tage afsted? Hvordan kan du forlade dit moderland?
Din krop og jorden, du bor på, tilhører ikke dig.
De tilhører gudinden og vores Amara-klan!
Vi tager afsted.
Vores kroppe forfalder,
og vores liv er ødelagte.
Vi kan ikke leve her længere.
Det er vores gudinde, der bestemmer din skæbne!
Hun beder om mere blod.
Hendes vrede gør hende sulten.
Derfor tager hun flere liv.
Hvordan mindsker vi vreden?
Vi jager de skiderikker bort!
Du er grunden til, at de fem elementer straffer os.
Det er gudindens straf for at føde en forræder som dig.
Vi forsøgte, men hendes vrede kunne ikke formildes.
Jorden, hvor fabrikken var, og hvor de idioter boede...
Alt blev forgiftet.
Vi besluttede at ødelægge den.
Åh nej.
Vær forsigtig.
Da jeg så advarslen,
indså jeg, at jeg måtte stoppe,
hvad jeg ikke burde have gjort...
Et tegn fra Gud.
Lås ikke port fire.
Lad den stå åben. Ud!
Overvågningsoptagelserne.
Husk dem.
Jeg var så egoistisk. Jeg tænkte ikke på konsekvenserne.
Jeg troede, at tsunamien kom for at ødelægge alt,
jeg havde skabt.
Der var ingen, da vi kom ind.
Vi troede, at det ville blive let og hurtigt overstået.
-Der er ikke sket dig noget? -Nej.
-Er du okay? -Ja.
-Er alle okay? -Ja.
Så kom.
Gå ikke i panik.
Hey, hey. Vent.
Grotten er oversvømmet. Løb!
Løb.
Løb ind!
Løb!
-Kom nu! -Vandet fosser ind!
-Subhadra. -Min fod sidder fast
-Gå ind. -Broder!
Subhadra!
Mor er væk.
Min mor!
Subhadra!
Subhadra, vores gudindes talerør,
mit liv.
Hun er død.
Hun ofrede sig selv for os.
Hvad prøver du at sige?
At selv Gud ikke ønsker at se mig gå?
Ting, der skete, for at du skulle kunne gå,
er uden for menneskelig forståelse og virkelighed.
Åbn ikke den grotte.
Der er ingen skat.
Monstre.
Der er kun monstre.
Sikke en fin undskyldning for at være en fraværende far.
Nej, Prakash.
Det er ikke det.
Drop det pjat.
Du havde alle penge i verden. Hvad lavede du alle de år?
Du var ligeglad med min kur, ikke?
Alt, hvad der skete der, var forkert.
Derfor overleverer jeg selskabet til bestyrelsen.
Hvad?
Hvad med mig?
Skal jeg tigge på gaden?
Du vil få din arv.
Jagan sørger for det.
Du får huset og mere, end du har brug for. Selv folk til at hjælpe dig.
Du får alt, du har brug for.
Men firmaet, Exogenyx...
...behøver du ikke.
Det er min synd!
Lad det dø med mig.
Det er kun djævelen.
Du har ikke brug for det.
Hvad mener du, far?
Djævelen? Vrøvl.
Så derfor ringede du?
Tænker du aldrig på mig?
Jeg tog beslutningen af hensyn til din fremtid.
Du skal ikke have Exogenyx.
Det vil føre dig ned ad en vej, du ikke kan undslippe igen.
Dine eksperimenter er mit sidste håb, far.
Hvis du tager det fra mig, hvad skal jeg så gøre?
Du er desperat, Prakash.
Det slører din dømmekraft.
Du kender mig bedre, end jeg kender mig selv.
Det er min byrde.
Lad mine fejl dø med mig.
I alle disse år...
...har jeg ventet på dette.
På at høre dig sige dette.
Nu forstår jeg dig fuldt ud.
Hvor meget du har gjort for mig. Kun for mig.
Forsigtigt.
Prakash. Kom.
-Undskyld, far. -Det er okay.
Jeg er desperat.
Prakash.
Jeg kan ikke sidde i kørestol for altid.
Prakash! Lad være.
Jeg hader dig, far.
-Jeg hader dig så meget. -Prakash.
Hvor var du, da jeg behøvede dig?
Jeg hader dig, far.
Prakash.
Jeg ved det. Du behøver ikke at sige noget.
Kan du gøre noget for mig for første gang i dit liv?
Jeg beder dig.
Dø.
Bare dø.
Det er nok.
Dø for mig.
Tak, far.
Vi var fanget der i månedsvis.
Vi tørstede og sultede.
Vi var nødt til at gøre vanvittige ting for at overleve.
Vores gudinde har reddet os.
Hun ikke blot reddede os,
men gjorde vores Amara-blod stærkere!
Vores blod og gudinden
har reddet vores folk.
Det er tid til at hævne uretfærdigheden, de påførte os.
Gudinden har talt til mig.
Hun sagde, at vi må skabe en stor styrke.
Og at vi først da kan forvise dem fra denne verden.
Er du dum? Er du overtroisk?
-Skal vi tro på, at de døde taler? -Ja.
Kom, moder...
Hun talte til mig.
Kom til døren...
Hun taler.
Rejs dig op, mor kalder.
I kan høre hende.
Rejs dig op.
Rejs dig op, min kære.
Vores tid er kommet.
Hvorfor tøver du?
Rejs dig op.
Afsted.
Gudinde, du har ret!
Broder? Hvem snakker du til?
Kan du ikke se det?
Hun står lige her.
Hun er kommet tilbage til os.
Hvem?
Som gudinden selv.
Min Subhadra er her.
Hun vil beskytte os!
Min gudinde!
Er det sandt?
Moder gudinde! Hun har reddet os!
Hun har ikke forladt os.
-Hun har ikke forladt os. -Gudinde! Du har vist os vejen!
Vi stolede på dig, og du forlod os ikke.
Du viste os vejen.
Åh gudinde, som har beskyttet vores klan! Du har velsignet os.
Vettaiyan! Kom!
Kom!
Flyt dig!
Pis.
Der er en vej på østsiden. Afsted.
Tekster af: Emil Backer Schmidt
Kreativ supervisor Toni Spring