Gautham!
Gautham, våkne!
Gautham.
Gautham, våkne!
Vær så snill.
Våkne!
Det er sent!
Våkne!
Vi er klare. Venter bare på deg.
Gautham!
Slutt.
-Kom deg opp! -Ikke i dag.
Du lukter så godt.
Det sier jeg også.
Nei. Ikke i dag.
Gå vekk! Oppfør deg!
Det er problemet. Jeg kan ikke oppføre meg.
Pokker!
Oppfør deg som en lege.
Jeg er mannen din! Og en dårlig en.
Gautham, se på klokka.
Vi kan ikke utsette dette. Opp.
Vi er sene alt. Vi drar i morgen.
Puss tennene dine først.
Hva er dette nye med tannpuss?
Mamma! Pappa! Våkn opp! Biltur i dag!
Det var derfor jeg ikke ville ha barn!
Har ingen lært deg å banke på?
Seriøst!
Kom, Hectic.
Se hva som skjer.
Jeg kom helt hit for å knuse deg.
Er det alt du har?
Jeg er snill med deg så hjernen ikke blir påvirket.
Herregud. Greit.
La meg sove en time. Vær så snill.
-Nei! -Nei!
-Våkne! -Våkne!
-Biltur! Våkne! -Biltur! Våkne!
Neha! Maya!
Bror?
-Bror? -Ja.
Karu! Peter!
Gikk det bra med alle?
Bra med meg.
Bare noen skrammer.
Brillene mine...
De er borte i morgen.
Peter!
Jeg tror jeg brakk beinet.
Hva mener du?
Se på dette.
Vent.
Hva skjedde?
Jeg legger på litt trykk.
Det blir vondt.
-Jeg sjekker om det er brukket. -Hold ut.
Du! Hva er det du gjør?
Det er brukket!
Det gjør vondt!
Det gjør vondt.
Hold ut litt til.
Hold ut.
Vet du hva du gjør? Det gjør vondt.
Du glemmer at jeg er lege, herr Peter.
"Herr Peter"? Så fint.
Hold kjeft, din fyllik.
Det ser ikke brukket ut. Ikke legg vekt på beinet.
Jeg hadde smertestillende i veska. Alt er borte med bilen min.
Gi meg den veska.
Doktor...
...dette er min smertestillende.
Nok!
Slutt, din fyllik!
Du er en sterk mann, herr Peter.
Sterk mann? Herr Peter?
Han skjønte omsider kapasiteten min.
Hold meg i hånden, Karu.
Vent.
-Rolig. -Pass opp.
Forsiktig.
Rolig.
Heldigvis har vi en lege med oss.
Dere er i denne situasjonen på grunn av meg.
Glem det.
Kom egget eller høna først?
Det er bare en utslitt teori.
Vi begravde det dypt i fortiden. Du trenger ikke begrunne det nå.
Disse røttene!
Røttene reddet oss.
For en dyp grop!
Du...
Vi går.
Kom igjen.
Forsiktig!
Hvor er vi?
Dette er vår gamle gruve.
En gruve?
Ja, vi jobbet her en gang i tiden.
Det er ingenting å grave.
Men det var vår gruve.
Nå er det bare et skall.
Nå har den blitt en grotte.
Det?
Hva er det?
Karu!
Du sa dette er en gruve. Men det er ødelagte biler her.
Vi er ikke de første som blir fanget her.
Denne er min datters!
Kom, o mor, kom til vår dør
Hjørnesteinen hvor tre veier møtes Hoggtennene som spiser hjerner
Øynene er som dødelige spyd Gi oss en løsning for våre tårer
Kom, o mor, kom til vår dør
Min datters hårspenne!
Maya! Neha!
Neha!
-Ikke rop. -Bror! Vent.
Ikke løp!
Maya!
Hva ser du etter?
Hva er det?
Du!
-Maya! -Bror. Du!
Stopp!
Neha!
-Maya! -Bror!
Neha! Maya!
De er her et sted!
Hvor skal jeg lete etter dem?
Herregud!
Jeg har skylden for alt dette.
Jeg skulle ikke latt dem være der alene.
Burde ikke forlatt dem.
Hun er bare en liten jente.
Hun ville blitt redd.
Hvis noe skjer med dem...
Hvor finner jeg dem?
Ikke gråt.
-Kom deg opp. -Opp med deg.
Opp.
Du vet de er her et sted.
Ikke gi opp.
Jeg er sikker.
Vi skal redde familien din.
Vi stiller opp for deg. Vi må ikke miste håpet.
Bror.
Dette er påkallingssangen!
Kom, o mor, kom til vår dør
Kom og beskytt oss...
Jeg kjenner denne. Vår gudinne.
Kom, o mor, kom til vår dør
Kom og beskytt oss
Kom og still vår lengsel
Kom og fjern mørket
Kom og beskytt vårt liv
Vi stoler på at du kommer
Kom, kom, mor Kom, kom, mor
Vi overlevde sammen med verden
Velsign oss for vår kjærlighet
Vi våknet opp lenket
Kom med lenkene
For å fjerne vår forbannelse
Din sønn ber deg, mor
Kom, kom, mor
Mor, kom, kom
Kom, kom, mor
Mor, kom, kom
Hjørnesteinen hvor tre veier møtes
Hoggtennene som spiser hjerner
Øynene er som dødelige spyd
Gi oss en løsning for våre tårer
Kom, o mor, kom til vår dør
Kom og beskytt oss Kom og still vår lengsel
Kom og fjern mørket
Kom og beskytt vårt liv
Vi stolte på at du kom
Kom, kom, mor
Kom, kom, mor...
Bror!
Kom, din forræder!
Far!
Hjelp meg! Vær så snill!
Mamma!
Maya?
La henne være.
Maya.
Ikke gråt. Ellers kommer han.
Maya.
Her, ta denne dukken.
Ikke vær redd.
Jeg vil ha vann.
Vi er nær fabrikken. Dette er vår siste sjanse.
Kom igjen. Vi snur.
De har våpen og kniver.
Alt du har, er en pinsett. Hva skal du gjøre med den?
Så bare hold kjeft!
Kom igjen.
Vi går.
Far. Far!
Far!
Dere idioter kom for å dø!
Kjenner du meg ikke igjen?
Jeg er Shakthi.
Shakthi.
Du, Shakthi.
Denne skapningen er ikke din far.
Se på ansiktet hans, øynene! Han er ekstremt farlig!
Dette er et monster.
Far, hva skjedde med deg?
Hva skjer?
Shakthi, dette er ikke faren din.
Det ser ut som skapningene vi så. Skyt det!
Vent. Ikke skyt.
Han vet nok hvor familien min er.
Flytt deg.
Lukten av blodet ditt har forrådt deg.
Er du ikke død, far?
Vi trodde du døde i tsunamien.
Er det mulig?
Vår mor. Hun beskytter sine egne.
Som avskummet.
Vår gudinne diskriminerer aldri etter kaste. Tosk!
Skyt ham! Hva ser du på? Skyt.
Skyt. Hvorfor nøler du?
La ham gå, far.
-Skyt ham. -La ham være, sa jeg.
Skyt ham.
Hvorfor nøler du?
Slipp!
Slipp.
Se hvordan vi kan komme oss ut.
Shakthi. Faren din åpner øynene.
Se på meg.
Alt i orden?
Hun lever.
Hvor er familien hans?
Snakker du, eller skal vi stikke ut øynene dine?
Hvor er de?
Hva gjorde du?
Hvor er de?
De har blitt min familie nå. Glem dem.
Du.
Jeg skal...
-Bror! -Gå!
Si meg hvor kona og datteren min er!
Si det nå!
Far, hva skal jeg gjøre nå? Si meg det.
Jeg gjør som du vil, far.
Du?
Ser ikke på deg som min sønn.
Jeg burde ha drept deg den dagen du ble født.
Min sønn.
Mitt blod.
Gudinnens velsignelse...
Han kommer.
Slutt å plapre. Nå er det tid for å gi deg bank.
Hold ham, så ser vi hvor mye en død person kan skade.
Fortell.
Fortell, ditt lik. Fortell!
Din tosk! Hvor har du dem?
Hvor er de? Fortell sannheten.
Snakk ut!
Fortell, din idiot. Hvor er de?
Si det!
Gudinnen har sendt din kone og ditt barn til oss.
Hennes sinne mot meg har avtatt.
Hun har tilgitt og godtatt oss.
Hva er det du sier? Det høres dumt ut!
Din idiot! Hva har du gjort med dem?
Fortell! Skal du si det eller ikke?
-Fortell! -Fortell!
Skal du si det eller ikke?
Hæren vår kommer...
Deres tid er omme.
Slutt å le, din idiot.
Leopardkattene mine! Ta dem!
Peter!
Pass opp!
Ta dem!
Far, barnet ber om vann.
Jeg ba deg om å ikke forlate dem!
Hva gjør du her?
Forsvinn!
Det er førstehjelpsvesken min. Hvor er familien min?
Si meg hvor du har dem!
Er ikke du legen?
Gi meg noe mot smerten du har forårsaket meg.
Hva ser du på?
Gi det til ham.
Nå som jeg har gitt deg medisin, fortell.
Hvor er de?
Ta henne og mat henne til klanen vår.
Hun er besudlet.
Nei!
La henne være.
Hvem er dere? Hva trenger dere?
Far, hvorfor oppfører du deg som et monster?
La henne gå, far.
Jeg er et monster.
Det er sammenheng mellom hans og ditt spørsmål.
Jeg skal fortelle.
Etter at du forlot den ufruktbare jorda,
skulle du ha sett pengene selskapet ga oss for den.
Lite visste vi at de kom til å ødelegge
både jorda og oss.
SINGAPORE TRE UKER TIDLIGERE
Lantanitt? Kattiyal?
Fikk du ideen fra en film?
Har du gått fra vettet?
Prakash, jeg kjenner deg så godt.
Jeg vet at når jeg er borte,
vil du grave opp alt jeg har begravd dypt i alle disse årene,
og derfor er det viktig at du vet hvorfor du ikke bør gjøre det.
I Kattiyal, under dekke som et farmasøytisk selskap,
etablerte jeg et underjordisk laboratorium
for å eksperimentere med lantanitt.
1996 EXOGENYX-LABORATORIET I KATTIYAL
-Jagan. -Ja?
Vi har prøvd gjentatte ganger, og mislyktes.
Men denne gangen må vi lykkes for Prakash sin skyld.
Du blir med meg.
La oss komme i gang.
Kom med det.
I årevis låste jeg meg inne der.
Ett serum!
For å finne ett serum så du kunne gå igjen.
Men vi fortsatte å feile gjentatte ganger.
Vi mislyktes totalt.
Ettersom tiden gikk, ble pengene de ga verdiløse.
Alt begynte langsomt å forringes.
På det utsatte området ble frø til aske og jorden ufruktbar.
Til og med morsmelk og kumelk tørket opp.
Kvinner ble ufruktbare. Alle barna var dødfødte.
Ikke engang spurvene kunne legge egg.
Himmelen ble grå og luften ble forurenset.
Livet ble bittert.
Amara-klanen ble ødelagt.
Ta notater.
Vi eksperimenterte med det på forskjellige dyr.
-Men... -Men?
...vi skapte noe mot naturen,
noe så farlig
at vi ikke kunne kontrollere det.
Vi hadde skapt noe vi ikke kunne kontrollere...
...verken inne på laben
eller utenfor fabrikken.
Og overalt.
Greit! Hva så?
Faren din kunne ikke akseptere nederlaget...
...eller skylden.
Selv etter at en hel landsby ble ødelagt foran øynene mine,
blindet desperasjonen etter å få deg til å gå igjen menneskeligheten i meg.
Slipp oss inn!
Jeg dekker fortsatt over syndene mine ved å betale ut penger.
Jul dem opp!
JOBBSTJELENDE TYV KOM DEG UT!
Det var en vond tid.
Giften spredte seg i lufta.
Det er Satans rede!
Gudinnen er ikke fornøyd med de djevlene.
Det er derfor hun er sint.
Se på røyken som slipper ut derfra.
Ser ut som et spøkelse!
-Vi må flykte herfra. -Vil du flykte?
Vil du forlate vår gudinne og dra? Hvor?
Vær tålmodig. Gudinnen vil redde oss.
Når skal hun redde oss? Etter at alle er døde?
Du!
Det er urettferdig.
Jeg fikk et barn etter en lang bot, men barnet døde innen et år.
Gudinnen reddet ikke barnet mitt.
Så hvordan skal hun redde andre?
Det nytter ikke å tro på denne steinen og din familie.
Vi drar til Navamalai.
Vil du til Navamalai?
Ja, Shakthivel og Karuna er der.
Vi får et godt liv der.
Vi drar.
Drar du? Hvordan kan du forlate moderlandet ditt?
Kroppen din og jorda du bor på, tilhører ikke deg.
De tilhører gudinnen og Amara-klanen!
Vi drar.
Kroppene våre forvitrer...
...og livene ødelegges.
Vi kan ikke være her et minutt lenger.
Det er vår gudinne som bestemmer din skjebne!
Hun ber om mer blod.
Sinnet hennes gjør henne sulten.
Det er derfor hun krever flere liv.
Hvordan demper vi sinnet?
Jag de jævlene bort!
Du er grunnen til at de fem elementene straffer oss.
Det er gudinnens straff for å ha født en forræder som deg.
Uansett hva vi prøvde, klarte vi ikke å dempe sinnet.
Området der fabrikken sto, og der disse idiotene bodde...
Alt ble giftig.
Sammen bestemte vi oss for å ødelegge det.
Å nei.
Bror... forsiktig.
Da jeg så den advarselen,
sluttet jeg en gang for alle å gjøre
det jeg ikke burde gjort...
Et tegn fra Gud.
Ikke lås port fire.
La den stå åpen. Ut!
Jeg trenger videofilmen.
Ikke glem den. Ta den.
Jeg var så egoistisk. Jeg tenkte ikke på konsekvensene.
Jeg trodde tsunamien kom til å ødelegge
alt jeg hadde skapt.
Det var ingen der da vi kom inn.
Vi trodde jobben vår skulle bli enkel, og at vi kom hjem snart.
-Ingenting skjedde deg, kjære? -Nei.
-Alt i orden, svigerinne? -Ja da.
-Går det bra med alle? -Ja.
Kom, da.
Ikke få panikk.
Vent.
Hulen blir oversvømmet. Løp!
Løp, alle sammen.
Løp.
Løp inn.
Løp.
-Kom. -Flomvannet kommer!
-Subhadra. -Foten sitter fast.
-Gå inn. -Bror!
Subhadra!
Bror, mor er borte.
Å, min mor!
Subhadra!
Subhadra, vår gudinnes talerør,
mitt liv.
Hun er borte.
Hun ofret seg for oss.
Hva er det du prøver å si?
Selv Gud liker ikke å se meg gå?
Det som skjedde for å prøve å få deg til å gå,
er hinsides menneskelig oppfatning og realitet.
Ikke åpne den hulen.
Det er ingen skatt der.
Monstre.
Bare monstre finnes der.
For en beleilig unnskyldning for en fraværende far.
Nei, Prakash.
Det er ikke det.
Ikke kødd med meg.
Du hadde alle pengene i verden. Hva gjorde du i alle disse årene?
Du brydde deg filla om å kurere meg.
Alt som skjedde der, var galt.
Derfor overleverer jeg selskapet til styret.
Hva?
Hva med meg?
Vil du at jeg skal tigge på gaten?
Du får arven din.
Jagan tar seg av det.
Dette huset, penger, mer enn du trenger. Til og med folk som hjelper deg.
Du har alt du trenger.
Men selskapet, Exogenyx...
Det trenger du ikke.
Det er min synd!
La det dø med meg.
Det er ingenting annet enn djevelen.
Du trenger det ikke.
Hva mener du, far?
Djevel? For noe tull?
Var det derfor du ringte?
Tenker du aldri på meg?
Jeg tok denne avgjørelsen fordi jeg tenkte på fremtiden din.
Jeg vil ikke at du skal ha Exogenyx.
Det vil føre deg på en vei du ikke kan komme tilbake fra.
Men eksperimentene dine er mitt siste håp.
Hvis du tar det fra meg, hva skal jeg gjøre?
Du er desperat, Prakash.
Det vil overskygge dømmekraften din.
Du kjenner meg bedre enn jeg kjenner meg selv.
Dette er min byrde.
La mine feil dø med meg.
I alle disse årene...
Jeg har ventet i alle disse årene.
På å høre deg si disse ordene.
Nå forstår jeg deg fullstendig.
Hvor mye du har gjort for meg. Bare for meg.
Forsiktig.
Kom, Prakash.
-Beklager, far. -Det er greit.
Jeg er desperat.
Prakash.
Jeg kan ikke sitte i rullestol for alltid.
Prakash! Ikke gjør dette.
Jeg hater deg, far.
-Jeg hater deg så inderlig. -Prakash.
Hvor var du da jeg trengte deg?
Jeg hater deg, far.
Prakash.
Jeg vet det. Du trenger ikke si noe.
For første gang i livet, kan du gjøre noe for meg foran øynene mine?
Vær så snill.
Dø.
Bare dø.
Det er nok.
Dø for meg.
Takk, pappa.
2004 EXOGENYX-LABORATORIET I KATTIYAL
Vi var innestengt der i månedsvis.
Vi var tørste og sultne.
Vi hadde ikke noe valg, og tydde til gale ting for å overleve.
Vår gudinne har reddet oss.
Hun reddet oss ikke bare,
men gjorde til og med Amara-blodet vårt sterkere!
Vårt blod og gudinnen
har reddet vårt folk.
Det er på tide å hevne urettferdigheten de påførte oss.
Gudinnen snakket til meg.
Hun sa vi må lage en stor styrke.
Hun sa at bare da kan vi forvise dem fra denne verden.
Er du dum? Du er overtroisk.
-Skal vi tro at de døde snakker? -Ja.
Kom, kom, mor...
Hun snakket til meg.
Kom til døren...
Hun snakker.
Opp. Mor kaller.
Du kan høre henne.
Opp.
Opp med deg, kjære.
Vår tid har kommet.
Hvorfor nøler du?
Opp med deg.
Flytt dere!
Gudinne, du har rett!
Hvem snakker du til, bror?
Ser du ikke?
Hun står her.
Hun har kommet tilbake til oss.
Hvem?
Som gudinnen selv.
Min Subhadra er her.
Hun vil beskytte oss!
Min gudinne.
Er det sant?
Moder gudinne! Hun har reddet oss!
Hun forlot oss ikke!
-Hun har ikke forlatt oss! -Gudinne! Du har vist veien!
Vi stolte på deg, og du forlot oss ikke.
Du viste oss veien, mor.
Gudinne som har beskyttet klanen vår! Velsignelsen du har gitt oss.
Vettaiyan! Kom!
Kom!
Gå!
Pokker.
Det er en vei på østsiden. Kom igjen.
Tekst: Gry Viola Impelluso
Kreativ leder Heidi Rabbevåg