Istennő, megvédted a klánunkat! Hatalmas áldásban részesítettél minket!
Vettaiyan! Gyere!
Ne feledd! Rendezni kell egy régi adósságot!
Látod ott azt a vén bolondot?
Az apjának hív, és vájkál a múltban.
Öld meg azt a disznót!
Hé! Ne!
Apa, hagyj minket békén!
Ne csináld ezt, apa!
Nézz csak rá! Na, ez az én fiam!
Istennőm áldása!
Azért küldte, hogy megvédje a klánomat.
Miért csinálod ezt? Engedj el minket!
Ne!
Te dagadék! Ne merészelj a közelébe menni!
Gyere ide! Megtaposom a torkodat!
Gyávák vagytok, megkötöztetek minket.
Oldozz el, és megöllek titeket!
Állj ki ellenem, mint férfi a férfival!
Hallgass már!
Rajta, bizonyítsd be, hogy te nem vagy fattyú! Menj!
Apa, ne!
Apa! Engedj el minket!
Shakthi, sokat tettél értem.
Ez a legkevesebb, amit tehetek érted!
Fogd be, te őrült!
Te szemét!
-Hé, Peter! Hagyd abba! -Gyere ide!
-Te tökfej! Te dagadék! -Peter!
Maradjon csendben! Hagyja abba! Hé, hagyd békén!
Doktor úr, ne aggódjon! Megtaláljuk a családját.
Peter erős ember!
Te rohadék! Hagyd békén!
Átharapom a torkodat, és megiszom a véredet.
Peter, ne! Kérem, ne!
Le fogom rúgni a fejed a testedről!
-Te kopasz fenevad! -Engedd el!
Hagyd békén!
Megöllek!
Hagyd békén!
Ne merészelj hozzám érni!
Peter!
Ne!
Peter!
Anyám, jöjj el hozzánk
A kő, ahol három út találkozik Az agyarak átszúrják az agyat
A tekintetek éles lándzsaként szúrnak
Vigasztalj meg minket
Anyám, jöjj el hozzánk
MUTÁNSOK FALVA
Peter!
Peter...
Bocsásson meg!
Az egész az én hibám.
Elájult.
Bevált az altató.
Kérem! Segítség!
Hallották ezt?
Kérem! Segítség!
Maya!
Ez Maya!
Maya!
Hé! Ébredj fel!
Mondd meg, hol vannak! Ébredj!
Ébredj fel!
Ne tegye! Kérem, várjon! Türelem!
Csak úgy tudom kiszabadítani magam, ha levágom az ujjamat.
Mit csinál?
Máshogy nem jutunk ki innen.
Ne csináljon semmilyen őrültséget!
Hallgasson az idősebbekre! Ne tegye!
Hogy fogja eltartani a családját, miután megmentette őket?
Hogy fog dolgozni, ha levágja az ujját?
Térítsd észhez!
Ahhoz, hogy ez megtörténjen, élve kell kijutnunk innen.
Én rángattam ebbe magukat. Bocsássanak meg!
Figyeljen rám!
Ez nem a maga hibája.
Ez már évek óta így megy.
Mi rángattuk bele ebbe magát.
Emiatt vesztettük el a gyerekeinket.
Nem engedjük, hogy ugyanez történjen a családjával is.
De nem látok más kiutat, uram.
Sajnálom, uram.
-Sajnálom! -Hagyja ezt, és figyeljen rám!
Maga nem kényszerített minket.
Szabad akaratunkból jöttünk, úgyhogy elég ebből!
Adja ide!
Uram, mit csinál?
Hallgasson rám! Ne csinálja!
Kérem, uram! Adja vissza a kést!
Ha megmentem, olyan, mintha a fiamat menteném meg.
Tudja, ő is sebész volt, mint maga.
Uram, kérem, ne! Figyeljen rám!
Ne tegye! Mondja meg neki, hogy ne tegye!
Karu!
Ne, uram! Ne tegye! Uram, kérem, ne!
FIGYELMEZTETÉS
Hol vagyunk? Úgy néz ki, mintha a sátán barlangja lenne.
Maga rohadék! Hová hozott minket? Válaszoljon!
Honnan tudjam, Farhan? Én csak magukkal jöttem.
Fogalmam sincs, mi történt itt.
Húsz éve nem jártam itt.
A Prakash úr által kért minták biztos a széfben vannak.
Oké. Vegyük ki a mintákat, és húzzunk innen!
Várjanak!
Azt nézzék!
Lenyűgöző!
-Hadd nézzem meg közelebbről! -Sanjeev, ne!
Várjon, uram! Hadd nézzem meg!
Sanjeev!
Főnök!
Hé!
Ne!
Mindenki le a földre!
Maradjanak ott!
Happy, nézd meg!
Semmi baj.
Devraj, hallgattasd el!
-Csendet! -Rendbe fog jönni. Nézzen rám!
-Ne keljen fel! -Semmi baj, Sanjeev!
-Sanjeev! -Csendet!
Csendet!
Semmi baj.
-Uram! -Semmi baj.
Tartson ki, Sanjeev!
Lélegezzen, Sanjeev!
Semmi baj. Rendbe fog jönni.
Csendet!
Minden rendben lesz, Sanjeev.
Jól van. Sanjeev!
-Sanjeev! -Sanjeev!
A fenébe! Meghalt?
-Meghalt? -Idióták!
Fogják be, különben mind meghalunk!
Sanjeev!
Oké, srácok! Ki kell mennünk innen.
Gyerünk!
-Siessenek! Gyorsan! -Sanjeev!
Menjünk!
Álljon fel!
Le a földre!
-Óvatosan! -Óvatosan, uram! Óvatosan!
-Shakthi! -Miért tetted ezt, Karu?
Gyerünk! Menjünk! Indulás!
Jöjjön, uram!
Ide figyelj! Orvos vagyok.
Meg tudlak menteni.
De olyan fájdalmat is tudok okozni, hogy azt kívánod, bárcsak meghalnál.
Elárulod, hogy hol van a családom?
Mondd meg!
Kelj fel!
Eresszetek el!
Azt hiszitek, fogoly vagyok itt?
Várjatok csak, amíg a fiam, Vettaiyan visszajön!
Ez a fickó a vizeletemből született.
Ő nem olyan, mint Vettaiyan. Ő a véremből van.
Ő a legjobb harcos az egész klánomban!
Ki tudja, mit tett a feleségeddel és a lányoddal?
Igazi lakoma a fiaimnak hosszú idő után.
Te szemétláda! Gyerünk!
Mozgás!
Testvér!
-Ott vannak! -Neha!
Mozgás!
Maya!
-Hallom őket. Erre! -Gyorsan!
Menjen!
Mozgás! Azt mondtam, gyerünk!
Kapják el!
Hé!
Anyám! Ezek a szörnyek megtalálták a szentélyünket.
Ne aggódj!
A fiunk majd elintézi őket!
Szét fogja tépni őket!
Hé! Ki a fenéhez beszélsz?
Ez egy templom,
az istennőnk lakhelye.
Ezen a szent helyen kell megölni azokat,
akik azért jöttek, hogy elpusztítsák
az istennő szentélyét.
Csak akkor csillapodhat az istennő haragja.
Ismerem őket, istennő.
Az árulók boldog életet éltek.
Ragyogott az ég, gazdagok voltak.
A klánunk a sötétben sínylődött, amíg ők a fényben éltek.
Nem tudtam elviselni.
Bosszút kellett állnunk.
Úgy döntöttünk, hogy az anyaméhtől fogva pusztítjuk el őket.
Még akkor is, ha ez az embereink életébe kerül.
Istennő, csak annyit kértünk tőled, hogy maradj velünk.
Sethu!
Anya!
Vágd ki a magzatot!
Öld meg, testvér!
A klánunk nőtagjai meddők voltak.
Ekkor jött el hozzánk az istennő, akár egy áldás.
Végül is ő is az Amara-dinasztia tagja.
A vérem megtisztítja a méhét.
Ő az anya, aki életet adott az igazi örököseimnek.
Az unokám.
Hé!
Mala!
Karu! Ő a mi Malánk!
Istenem! Anyám! Istenem!
Mala!
-Istenem! -Mit tettél vele?
Istenem! Mit tettél vele?
Mit tettél a gyermekemmel?
Drágám!
Én vagyok az, az apád! Apa itt van.
Nem! Te átkozott!
Megérdemelte a halált.
Ha nem is a hitéért,
de a tetteiért, amelyeket a hite vezérelt.
A fiam, az unokám, akik soha nem fogják látni a világot,
a menyem és a feleségem...
Az ilyen embereknek a halál túl enyhe büntetés.
Figyelj!
Shakthi!
Apa itt van, drágám. Gyere, menjünk haza!
-Fáj? -Nem megy.
Istenem!
Istenem, mit tegyek?
Ez fáj!
Apa majd vigyáz rád.
Apa?
Apa!
Igen. Én vagyok az, az apád!
Itt vagyok. Itt van az apád.
Várj! Valahogy megmentelek.
Apa, nagyon fáj!
Istenem!
Elég volt, apa!
Végem van.
Apa nem fog...
még egyszer elhagyni.
Fáj.
Uram! Ne, uram!
Engedje el, uram! Uram!
Uram! Kérem, hallgasson meg!
Uram!
Uram, ne!
Eleget szenvedett.
Hadd aludjon most már békében!
Jaj, ne!
Istenem!
Anya!
Ne!
Ne érj hozzám!
Ne!
Hé, hagyd békén anyát!
Ha elkaplak...
Hallod?
Hagyd békén!
Hagyd békén az anyámat!
Hé! Ne nyúlj hozzá!
Hagyd békén, te dagadék!
-Hagyd békén! -Vettaiyan!
-Azt mondtam, hagyd békén anyámat! -Vettaiyan!
-Te dagadék! Menj onnan! -Vettaiyan!
Hagyd békén!
Ne!
Szállj le róla!
Vettaiyan! Ezt nem teheted!
Ne bántsd!
Először végezd el a rituálét! Hagyd békén!
Apa!
Shakthi, gyere!
Shakti, gyere!
Gyere! Menjünk!
Erre! Gyerünk!
Gyerünk!
Jól van, srácok! Figyeljetek!
Ez a hely nem biztonságos.
Ha nem megyünk el, meghalunk.
-Mozgás! -Menjünk!
-Mozgás! -Gyorsan! Menjünk!
Azt mondtam, mozgás!
Tiszta, uram.
Jagan!
Farhan!
Farhan, azok a minták a széfben vannak.
-Arra! -Oké! Le a földre!
Uram!
Sanjeev, uram!
Csak úgy otthagytuk, uram.
Bíztunk ebben a fickóban!
Ne kiabáljon, Arul!
Úgyis meg fogunk halni. Nem megyünk vissza megnézni?
Megértem, de veszélyes odamenni.
Kérem!
Farhan, lője le!
Lője le ezt a rohadékot!
Undorító lény!
Mutáns rohadék!
Lője le, Farhan!
Dögölj meg!
Devraj, nézd meg, hogy ki tudunk-e jutni!
Igenis, főnök!
Kijutni?
Farhan, még nem végeztünk.
-Más lett a prioritás. -Micsoda?
Most az a legfontosabb, hogy kijussunk innen épségben.
De akkor mit fog mondani Prakash úrnak?
Farhan! Nem fogja megkapni a teljes összeget.
Gondolja végig, Farhan!
Kétszer is gondolja meg! Csak ennyit mondok.
A földre! Mindenki le a földre!
Happy, öld meg!
Szabadíts ki!
Meg fognak hallani.
Maya!
Neha!
Jól vagy?
Apa!
Maya!
Várjon!
-Maya! -Apa!
Jól vagy, drágám?
Nem esett bajod?
Várjon, ne bántsa!
Ő védett meg engem.
Én...
Semmi baj.
Gyerünk!
-Anya! -Maya!
Jól vagy?
Te jó ég, Gautham!
Isten tényleg létezik.
Igen, velünk van.
Nagyon sajnálom.
Nem lett volna szabad egyedül hagynom titeket.
Semmi baj.
Apa, hol van Nyüzsi?
Fogalmam sincs.
Nézd, mit hoztam neked!
A pillangós csatod.
Rajta! Mosolyogj!
Jobban!
Uram, előbb jussunk ki innen!
Tudod, hol van a kijárat?
Ő biztos tudja.
Tudom.
Én...
Mondd meg, hol a kijárat! Azonnal!
Ne bántsa! Nem tud rendesen beszélni.
Nem bánt senkit.
Hogy jutunk ki innen?
Erre!
Jó, akkor zárjuk be! Gyere ide!
Ne, várjon!
Csak ő ismeri ezt a helyet.
Majd mutatja az utat.
„Az elesett harcosért a csatatéren az ég könnyeket hullat.
„A gyásszal nem vesztegetjük az időt,
„nem vagyunk ilyenek,
„és ő sem akarná.”
Hol van Jagan?
Hova tűnt Jagan?
Jöjjenek!
Erre!
Karu, hibáztam. Az egész az én hibám.
Bárcsak ne engedtem volna meg, hogy gyárat építsenek ide...
Nem a te hibád, hogy az az őrült az apád.
Na, gyere!
Jöjjenek!
Ott... fent...
A feliratot fordította: Usztics Anna
Kreatív supervisor Dranka Anita