Tidligere i "The Walking Dead: World Beyond":
Jeg lever for min mor, der døde den aften for ti år siden i dag.
Mor, kom nu!
Undskyld!
CRM er dårlig, og vores far er i knibe.
Han bad ikke om hjælp, men han kan få brug for det.
Jeg prøver at overtale jer til at lade mig tage med.
Og mig.
De klarer det aldrig. De dør.
Så må vi sørge for, de ikke gør det.
I finder jer selv ansigt til ansigt med en af de døde.
For at eliminere truslen går I direkte efter hjernen.
Et stik gennem øjenhulen er den nemmeste vej.
Iris? Iris! Lad os hjælpe!
Hvis I ikke kan ramme hjernen, er det okay.
HVORDAN MAN OVERLEVER
I kan fælde den ved at slå benene væk under den.
Iris!
Hvis intet af det virker, er det sidste, I vil gøre,
at trætte jer selv.
I sidste ende handler det hele om at undgå dem.
At holde en sikker afstand er forskellen på liv og død.
Iris, vi er ikke klar. Du er ikke klar!
Det er jeg!
Iris!
I bliver bange, første gang I møder en.
Det bør I også blive.
I bør blive bange
hver eneste gang, I går udenfor murene.
For helvede...
Hold ud. Vi kommer nu.
Du godeste.
Det er fint nok. Jeg er okay.
-Du kunne være blevet dræbt! -Det blev jeg ikke!
Jeg er okay.
Deres fysiologi er så anderledes.
Som hvis man tacklede en pose ravioli og sukkerstænger.
Jeg ordner der her.
Så...
Det er, hvad du får!
Beklager.
Fik vi ikke klavertimer på den her gade?
Det gjorde du. Jeg holdt op.
Jeg fatter ikke, at oberstløjtnanten gav pigerne et kort.
Et kort over delstaten New York. Hun sagde, deres far er der.
Hvis vi havde fortalt sandheden, ville vi have ti hænder mere her.
Hvis du afslører, at den gamle professor
sendte beskeder fra CR,
-ville vi sidde i lort til halsen. -Jeg fatter det bare ikke.
Det ligner ham ikke. Den mand tager ikke chancer.
Det gør vi heller ikke, men se os nu.
Han elsker sine piger, og du elsker ham.
Og jeg elsker dig, idiot. Det er derfor, jeg er her.
Hope er en god pige.
Måske bildte jeg hende ind, at hun kunne klare det her.
Jeg elsker også dig, Huck, og det gjorde du ikke.
Alt for tidligt at være adræt.
Jeg har set dig danse limbo. Du klarer det snildt.
Ingen kommer lavere end mig.
Altså når solen er nede, og musikken er skruet op.
Han risikerede hele Alliancen ved at sende dem.
Civilrepublikken leger ikke.
Tror du, at han er i knibe? At Will er?
Ingen af beskederne sagde, at CR var de onde.
Måske er der problemer med deres anlæg eller hele lokalsamfundet.
-Jeg ved det ikke. -Sig, hvad du vil...
At de er en flok sortklædte paranoide,
der er lysår foran os med fabrikation, brændstof og julesalat?
Det er god julesalat.
Sig, hvad du vil om, at de ikke fortæller, hvor de er.
Men de tillader heller ingen kommunikation ind eller ud.
Det betyder, at de håndhæver det fra indersiden...
...hvor de end er.
Sig, hvad du vil, men de har styr på deres skidt.
-Ved du, at de ikke går mod øst? -Det her er den lige vej.
Du ved, hvad der er østpå.
Det er en tragt.
Den stopper dem.
Vi fanger dem. Lige så snart de ser den,
bliver de glade for, de har et hjem at tage tilbage til.
Hej, far. Jeg fik omsider checken for mit overarbejde.
-Jeg sætter den ind, så snart... -Jeg brugte din computer.
Jeg gik ind på... det jobwebsite, som du bad mig prøve.
Jeg fandt de her e-mails.
Er du svans?
Det ord skal du ikke sige til mig.
Jeg elsker dig, men sig det ikke.
Fordi du er?
-Det er ikke, hvordan... -Er du det?
Jeg er bøsse, far.
Ud af mit hus.
Du har haft det svært, far. Du ser det ikke rigtigt.
Ud af mit hus,
lige nu,
og kom ikke tilbage.
Jeg kender dig ikke.
Jeg er din søn, far.
Nej, du er ikke.
-Jo, jeg er! -Det er du ikke.
Jeg er din søn, for helvede! Jeg har betalt dine regninger.
Jeg har holdt sammen på dig.
Jeg har troet på dig, når ingen andre ville.
Jeg går ud af den dør,
og det skal du leve med.
Ja. Det vil jeg gøre.
Den får du brug for.
Nej.
Vi har ikke brug for din hjælp.
Jeg vidste ikke, du kunne kæmpe imod empties.
Heller ikke jeg.
Hvad for noget musik kan du lide?
Forskellig... slags.
Du burde spille noget for os.
Altså når det er sikkert.
Okay.
Kasse!
Strike!
Sådan er spillet.
Man vælger målet,
og så bowler man kuglen.
Navnet er Big Mo.
Jeg fandt ham helt alene, forladt ved kantstenen.
Hold da kæft.
Vinden vinder altid.
Hvad?
Bare noget min mor sagde om,
at naturen bestemmer, hvem der lever og dør.
Det viser sig, hun havde ret.
I hvad?
At vi var til stede ved Den store massedød.
Den sjette store massedød på Jorden.
Vi var allerede i færd med at slå os selv ihjel indirekte, men...
men naturen skød genvej.
Det tog dinosaurerne 60.000 år at dø
efter at have levet i 240 millioner år, så...
følger man det forhold,
hvis menneskeracen er 600.000,
og man tager højde for andre variabler,
så vil jeg sige, at vi har 15 år tilbage.
15 år, hva'?
Jeg ville have givet det meget mindre, men det er bare mig.
Jeg havde aldrig troet, at du var dommedagstypen.
Du virker bare så afslappet.
Det er bare sådan.
Du har vist også sluttet fred med det.
Det har de fleste ikke.
Vi er bare ikke som de fleste
Hvad er det?
Det er Flammehavet.
Så det eksisterer.
Det bloddryppende flammehav!
Det bloddryppende...
Flammehav?
B.D.F.
Folk har talt om det, siden alt gik i opløsning.
En evig ild, som taget ud af Det Gamle Testamente.
Den fremherskende teori er, at det er dæk. Mange dæk.
Uberørt kan de brænde i årevis, endda årtier.
Men det er... bare en brand...
Nej, det er meget mere end det.
Røgfanen og lyset efter mørkets frembrud
har tiltrukket empties i årevis,
som myg til en flamme.
Jo flere der kommer, desto mere larm, hvilket tiltrækker endnu flere.
Det forklarer, hvorfor vi ikke har set så mange her.
Kan vi komme igennem den?
Ja.
Det ved vi ikke.
Hvorfor risikere det? Vi går udenom.
Så bliver vi afskåret af flåden. Vi går 100 km den gale vej.
Vi burde se, om det kan lade sig gøre.
Du skal tale mig fra ting, og ikke omvendt.
-Det var længe siden. -Det var i går.
Nemlig. Lad os gå videre.
Okay.
Lad os se, hvad vi ser.
Jeg vil alligevel se det.
FERSKNER I SKIVER
Det var dem.
I hvert fald en af dem.
Den, der spiste chokolade til morgenmad.
Det er sjovt.
Jeg sværger på,
at Hope skal kompostere muldjord i et år, når jeg finder hende.
-Kun Hope? Ikke Iris eller de andre? -Tror du, at Iris står bag?
Jeg arbejdede i drivhusene noget tid.
Den, man er inden for de vægge, er ikke den, man er udenfor.
Har du det godt?
Jep!
Helt i top.
RINGER MOR OG FAR
INGEN FORBINDELSE
Hvorfor har du spraymaling?
Videnskab!
Jeg kan fortsætte dr. Bavolars migrationseksperimenter på turen.
Spore, hvordan empties bevæger sig, samles og bryder væk fra hinanden.
Måske kan du hjælpe mig.
Okay.
Er det en empty?
Hvad er der sket med den?
Kan I høre det?
Lad os komme væk!
Hjælp, Silas!
Slå den!
Brug skruenøglen!
Vi løb fra den.
Er du nede over, du ikke dræbte den?
Ja.
Det skal du ikke være.
Hvorfor prøvede du at dræbe din?
Det var jeg nødt til.
Jeg er grunden til, vi er her. Vi kommer alle til at dræbe en.
Venner. Er det vores ly for natten?
Vi skal vist rydde en masse værelser.
Ja, men ikke det.
Hvorfor være på terra firma, når man kan være på summus locus?
Hope, kan du huske, at vi bad far om at bygge et træhus til os?
Ja, det kan jeg godt.
Big Mo!
Big Mo.
Kom nu...
Giv ham en hjælpende hånd med at komme hjem. Han er cool.
Du skal sige det, når du gør det.
-Big... -Kom nu, Silas!
Højt og stolt!
Big Mo!
Ja!
Fandt han os?
Beklager, venner.
Det er okay. Vi kan smide noget på den.
Big Mo.
Okay, jeg gør det.
Vi får ham tilbage.
Jeg vil ikke ødelægge hans blanke overflade.
Du tager slaget for os, papi.
For helvede!
Der må være noget andet herinde.
Jeg... beklager.
Jeg skulle have slået den ihjel før.
Det er okay. Empties bliver nemt distraheret.
Hvis den stadig er her om morgenen, så tager vi os af den.
Fedt!
MATADOR
-Din tur. -Rykkede du lige?
Dobbelte.
-Skulle jeg have... -Er det otte?
Jeg har ikke... Jeg har kun de røde.
-Jeg lukker dig ikke ud. -Hvad?
Tolv! Det er den højeste.
Jeg vil købe el-firmaet.
Okay.
Jeg gør det her.
Jeg fik næsten dobbelt igen.
Kom så. Kom så, krabat.
Kom du...
...af med den?
Jeg gjorde ingenting.
Tak.
Det skulle have været mig. Det var min fejl.
Det var det ikke.
Men lad os bare sige det.
Det betyder ikke, at det skal forfølge dig for evigt.
Kan det her blive vores hemmelighed?
Hvad er der, Felix?
Ikke noget... Jeg plejede bare at bo heromkring.
Hope stjal den her fra min lejlighed.
Man skulle tro, de ville dække deres spor bedre.
Ja, det skulle man tro.
Kom.
Nå?
Du ville se, det gjorde vi, og det, jeg så, var vanvittigt.
-Det er stort. -Ret stort.
Vi kan gøre det her.
Der er en landingsbane på den anden side omgivet af et hegn,
så de empties, der kommer fra øst, er nødt til at gå rundt om.
Det giver os en ryddet sti.
Vi skal bare gå mod øst, så klarer vi den snildt.
Hvad med dem før hegnet?
Det handler om at undgå dem.
Som Felix lærte os til selvforsvar:
nøglen er ikke at kæmpe, men at undgå dem.
Vi kan snige os forbi dem og gemme os bag busserne.
Så I det samme langt ude lort som mig?
Vi har mødt to af dem allerede,
og vi kom dårlig nok forbi dem. To styks.
Kom nu, venner. Lad os slå hjernerne til igen.
Hvis vi går rundt om,
bliver vi sikkert taget, og jeg kan ikke tage tilbage.
Det samme her.
Jeg kom herud for at se verden. Start til slut.
Jeg vil ikke slutte, før jeg starter.
IOWA DET BLODDRYPPENDE FLAMMEHAV
IOWA DET MODDRYPPENDE FLAMMEHAV
Det moddryppende flammehav, ikke?
Det er snart mørkt.
Går vi ved daggry, bliver skyggerne længere, og vi kan skjule os.
Du godeste. Luften smager som et bremsespor.
Det er dækbranden. Vi er tæt på, så det er de også.
De burde nå Flammehavet i morgen.
Vi kan godt hvile os. Vi har gået i 48 timer.
-Jeg har det fint. -Sludder.
Dine tanker hænger ikke sammen.
Hvis vi ikke hviler os, får vi bank af pedeldrengen, når vi finder dem.
Hej, Huck.
For pokker da!
Huck.
Jeg forstår, at du er bekymret for dem.
Men hvis du ikke klarer hovedet og får et overblik,
ender du som en af de her. Eller værre.
Så du vil ikke sove eller fortælle mig, hvad der er galt.
Fint.
Hør her.
Du var ude i vildmarken i flere år,
og du sagde dårlig nok to ord om det. Det ved du godt, ikke?
Jeg må tænke på mit omdømme som den stærke, stille type.
Desuden hører det fortiden til.
Jeg var...
Jeg var på universitetet.
Den aften himlen faldt ned.
Ja. Det har du nævnt.
Så snart det begyndte at blive slemt...
Jeg skyndte mig væk.
Jeg var nødt til det.
Bare for at komme tilbage til dem, ikke?
Tilbage til min familie.
Jeg ville se, om de var okay.
Se, om jeg kunne være hos dem til det sidste.
Det tog to dage.
Mest til fods.
Jeg forstår det.
Måske var de elendige forældre,
men de var sine forældre.
Nåede du tilbage?
Mor! Far!
Mor!
Far! Lad mig hjælpe jer med at komme et sikkert sted hen.
Vi har ikke brug for din hjælp.
Kom nu, mor! Jeg er hjemme!
Det er lige meget.
Det hører fortiden til, ikke?
Jo.
Få noget søvn, Huck.
Det skal du ikke sige to gange.
Der er en halv time, til solen står op.
Dig og Iris' har nogle smarte jakker.
Silas syede dem, så de passede os.
Hans bedstemor lærte ham at sy.
Tænk engang.
Må jeg spørge dig om noget?
Går det dig på, at vi ender som dinosaurerne?
Går det dig på?
Jeg har altid vidst, det ville ske.
Eller i hvert fald siden...
Vent. Taler du udenom?
Nej! Nej, jeg var bare nysgerrig.
Det går mig ikke på.
Tværtimod. Der må have været den sidste generation.
Gad vide, om de vidste, at de var de sidste og derfor specielle.
Er vi den sidste generation?
Eller endlingerne,
som de sidste i en art bliver kaldet.
Det gør os specielle.
Det er jeg heldig at vide.
Jeg ved, at jeg skal få mit liv til at tælle.
Det er alt, jeg kan gøre.
Det er alt, nogen af os kan gøre.
Vi er endlingerne.
Endlinger, hva'?
Nej, det er forkert. Vi er ikke endlinger.
Det sidste medlem af en art, det allersidste, er en endling.
Af denne falske art,
nemlig vores kvartet, der krydser kontinentet,
den sidste i live
er en endling.
Det er den persons liv
og død,
der definerer os alle.
Går det dig på?
Ja.
Vi skal også af sted. Solen står snart op.
Ja.
Nå ja...
Har du stadig spraymaling?
Ja.
VI VAR HER ENDLINGERNE
Du godeste.
Jeg gik ud som et lys.
Har du fået sovet?
Nej. Det kunne jeg ikke.
-Surt. -Ja. Vi skal af sted.
Vi må bevæge os mod øst.
Der er vores vej ud. Men vi skal gå rundt om dem.
Så meget for øst.
Det betyder alt at vide, hvor man skal hen.
Hvis I ved, hvad klokken er, har I et kompas på himlen.
Hvis I mister det, flyver I i blinde.
Fortsæt.
Det handler ikke om at stå fast.
Det handler om overlevelse.
Nogle gang kan man ikke vælge sin retning.
-Hvor er hegnet? -Jeg kan ikke se det.
Nogle gange ved man ikke, hvor man skal hen.
Der er det. Denne vej!
Det er okay. Vi gjorde det.
Vi klarede det.
Hvad fanden?
Vi gjorde det ikke.
Ikke engang tæt på.
"Endlingerne"?
De har givet sig selv et kælenavn.
Hun vil have, at vi finder dem.
-Iris eller Hope? -Det ved jeg ikke.
En af dem vil tydeligvis ikke det her.
En af dem vil have vores hjælp.
Så henter vi dem.
Yo! Følg med.
Du skal ikke snige dig af sted ligesom i går aftes.
Felix!
Mor! Far!
Kom nu, mor! Jeg er hjemme!
Vil du fortælle mig, hvor du tog hen i går aftes?
Jeg ville dræbe mine forældre.
Landingsbanen må være bagved resten af Flammehavet.
Jeg burde have vidst, der ville være "resten af Flammehavet".
Det var bagved røgen. Ingen af os så det.
Jeg vil foreslå noget upopulært,
men måske er det vores eneste mulighed.
Der er en gammel tornadosirene på det tag.
Hvis en kunne starte den, er det en god afledningsmanøvre for de andre.
For de andre?
Idéen er, at den, der starter sirenen, også slipper væk.
Vil du sende en ind som lokkemad?
Nej, ikke som lokkemad, mere som...
-Ja, lokkemad, men jeg vil ikke. -Det er for farligt.
Vi kom alle ind, vi kommer alle ud.
Men hvordan?
Iris.
Du gjorde ret i at udspørge mig.
Jeg troede, at jeg var klar.
Jeg ville være modig.
Jeg ville være mere som dig.
Jeg er ikke modig.
Jeg er en dum person, der gør dumme ting, fordi jeg er ligeglad.
-Det passer ikke. -Jo!
Du havde mod til at gøre noget stort.
Noget skørt,
noget, der betød noget, ikke bare for dig, men for os alle.
Du burde være stolt,
uanset hvad.
Nu får vi noget søvn. Vi har brug for friske hoveder. lle.