Az előző részek tartalmából.
Az anyukámért élek, aki 10 évvel ezelőtt halt meg azon a napon.
Anya, kérlek!
Sajnálom.
A PK itt a rosszfiú, és apa bajban van.
Nem kért segítséget, de tudjuk, hogy kell neki.
Nem az volt a szándékom.
Rá akarlak beszélni titeket, hogy veletek tarthassak.
És én is.
Nem fognak odaérni.
Belehalnak.
Akkor tennünk kell ellene.
Szemtől-szembe találjátok magatokat a halottal.
A veszély elhárítása érdekében egyenesen az agyra mentek.
Egy közvetlen döfés a szemgödörbe a legkönnyebb módja ennek.
Iris? Iris! Hadd segítsünk!
Ha nem tudtok hozzáférni, az sem gond.
Rúgjátok ki alóla a lábát.
Iris!
Ha ezek közül egyik sem válna be, legalább azt kerüljétek el,
hogy kifáradjatok.
Összességében minden a kitérésen múlik.
A biztonságos távolságtartáson múlik, hogy élsz vagy halsz.
Iris, nem állunk készen! Nem állsz készen!
Dehogynem!
Iris!
Mikor először állsz szemben eggyel, félni fogsz.
Ahogy illik.
Illene félnetek
minden alkalommal, ha azokon a falakon kívül vagytok.
Francba...
Tarts ki, oké? Jövünk már!
Jesszusom!
- Semmi gond! - Meg... Jól...
Nincs gond, jól vagyok.
Meghalhattál volna!
De nem haltam meg.
Semmi bajom.
A fiziológiája annyira más.
Mintha egy csomag ravioliból és cukorrudakból lenne.
Intézem.
Szóval...
Ez jár neked.
Sajnálom!
Nem ebben az utcában jártunk zongoraleckére?
Te igen, de én abbahagytam, emlékszel?
Hihetetlen, hogy az alezredes adott egy térképet a lányoknak.
New York állam térképét.
Azt mondta, ott van az apjuk.
Ha elmondanánk az igazat a felügyelőnek, talán küldene még öt embert.
Ha kikotyogod, hogy a lányok apja
a PK-tól küldözgetett üzeneteket,
akkor tör ki igazán csak a balhé.
Én ezt nem értem.
Ez nem vall rá. Az az ember nem kockáztat.
Ahogy mi sem, de nézz ránk.
Imádja a lányait, te pedig őt.
Én meg téged, idióta, ezért vagyok most itt.
Emiatt, és mert Hope remek kölyök.
Talán miattam véli úgy, hogy képes ezt túlélni.
Én is imádlak, Huck, de ez nem a te hibád.
Korán van még a hajolgatáshoz.
Láttalak limbózni, menni fog az.
Senki se megy lejjebb nálam.
De az akkor történik, amikor a nap már lement és beindult a zene.
Az egész Szövetséget kockára tette azokkal az üzenetekkel.
A Polgári Köztársaság nem viccel.
Szerinted tényleg bajban lehet? Hogy Will is?
Egyik üzenete sem említi, hogy a PK lenne a rosszfiú.
- Igen, de... - Csak mondom.
Talán az intézményük van bajban. Talán az egész közösségük.
Nem tudom.
Mondj bármit is...
Hogy egy rakás feketébe öltözött paranoiás alak,
akik évekkel előttünk járnak gyártásban, üzemanyagban és cikóriában?
Elég jó cikória az.
Nézzünk el afelett, hogy nem mondják el senkinek, hol vannak?
És azt sem engedik meg, hogy kommunikáljunk egymással?
Ez azt jelenti, hogy belülről érvényesítik az akaratukat,
bárhol is legyenek.
Mondhatsz rájuk bármit, de megoldják a gondjaikat.
Biztos, hogy kelet felé mentek?
Ez a legrövidebb út arra.
Tudod, mi van keleten.
Egy kürtő,
az megállítja őket.
Utolérjük őket.
Amint meglátják azt a helyet,
hálásak lesznek, hogy még van hova hazatérniük.
Szia, apa! Végre megkaptam a fizum a túlórázásokért.
Ráteszem a számládra...
Használtam a gépedet.
Bejelentkeztem arra az álláskereső oldalra, amit mondogattál.
Ezeket az e-maileket találtam.
Buzi vagy?
Ne mondd ezt a szót nekem.
Szeretlek, de ne mondd!
Mert az vagy?
- Nem így aka... - Az vagy?
Meleg vagyok, apa.
Takarodj a házamból!
Apa, rosszul állnak a dolgaid.
Nem látod tisztán, beszéljük meg.
Tűnj a házamból,
de azonnal!
És vissza se gyere!
Nem ismerlek.
Apa, a fiad vagyok.
Nem, nem vagy az.
- De az vagyok. - Nem vagy.
A fiad vagyok, az istenért! Fizetem a számláidat!
Egyben tartalak!
Hittem benned, mikor senki más!
Ha kisétálok azon az ajtón,
együtt kell élned a lelkiismereteddel.
Rendben, úgy lesz.
Erre szükséged lesz.
Nem.
Nem kell a segítséged.
Nem is tudtam, hogy tudsz élettelenekkel harcolni.
Én sem.
Milyen zenéket szeretsz?
Különféléket.
Egyszer majd lejátszhatnál néhányat nekünk,
mikor már biztonságos lesz.
Rendben.
Láda!
Tarolás!
Így játsszák.
Kiválasztod a célpontot,
majd gurítasz a golyóval.
A neve Nagy Mo.
Magányosan csücsült, elhagyatva a járdaszegélynél.
Istenem!
A szél mindig győz.
Tessék?
Anyukám szokta volt mondani,
mikor a természet dönt, ki él és ki hal.
Mint kiderült, igaza volt.
Miről?
Hogy mi vagyunk a befejező szakasza a Holocén korszaknak.
A hatodik kihalásos eseménynek a bolygón.
Persze közvetve vagy közvetlenül már így is pusztítottuk magunkat...
de a természet rövidebb utat talált.
A dinoszauruszoknak körülbelül 60 000 évbe telt a kihalásuk,
miután éltek 240 millió évet.
Ebből az arányból kiindulva,
és hogy mi csak 600 000 éve létezünk,
plusz figyelembe véve egyéb változókat,
azt mondanám, hogy úgy 15 évünk van hátra.
Tizenöt év, mi?
Én kevesebbre mondtam volna, de én már csak ilyen vagyok.
Sosem mondtalak volna annak a világvége típusnak.
Olyan nyugodtan kezeled.
Sajnos ez van.
De te megbékéltél vele.
A többségük nem.
Mi nem a többség vagyunk.
Mi az?
A füst.
Hát mégis igaz.
A dicsőség üstje.
A dicsőség...
üstje?
A DÜ.
Az emberek azóta emlegetik, hogy minden rosszra fordult.
Már szinte biblia mértékű, soha ki nem alvó tűz.
Legtöbben úgy vélik, hogy gumiabroncs.
Nagyon sok gumiabroncs.
Magukra hagyva, éghetnek évekig,
akár évtizedekig is.
De hisz az csak tűz.
Nem, sokkal több annál.
Sötétedés után a füstfelhő és a tűz fénye
évekig magához vonzotta az életteleneket,
mint a fény a lepkéket.
Minél több megy oda, annál hangosabbak,
ami még többet vonz.
Ez meg is magyarázná, hogy miért nem láttunk sokat erre.
Szóval átjuthatunk ott?
Igen.
Ezt nem tudhatjuk.
Miért kockáztatunk? Kerüljük meg.
Ha kerülünk, a folyó az utunkat állja. Az egy 100 kilométeres kitérő.
Legalább nézzünk meg, hogy járható-e.
Neked kéne lebeszélned az ilyenekről, nem fordítva.
- Az már rég volt. - Tegnap még így volt.
Pontosan, szóval haladjunk!
Rendben.
Lássuk, mi vár ránk.
Azonnal látni akarom.
Ezek ők voltak.
Legalábbis egyikük.
Amelyikük csokit reggelizett.
Mókás.
Istenre esküszöm,
Hope egy évekig trágyát fog lapátolni, ha megtalálom!
Csak Hope? És Iris és a másik kettő?
Szerinted Iris áll emögött?
Én sokat voltam odakint.
Nem biztos, hogy az vagy itt, mint aki a falak mögött.
Jól vagy?
Igen!
Minden tuti.
HÍVÁS: ANYA ÉS APA SIKERTELEN KAPCSOLAT
Mire kell a festékszóró?
Tudományhoz.
Tudom folytatni dr. Bavolar vándorlási kísérletét az utunk során.
Követhetjük az élettelenek útvonalát, egyesülését, majd különválását.
Talán segíthetnél nekem.
Rendben.
Az egy élettelen?
Mi lett vele?
Halljátok?
Menjünk innen a fenébe!
Silas, segíts!
Üsd le!
A csavarkulccsal!
Lehagytuk.
Le vagy törve, hogy nem ölted meg?
Igen.
Ne legyél.
Te miért akartad megölni a tiédet?
Meg kellett próbálnom,
hisz miattam vagyunk itt.
Végül mindannyiunknak meg kell ölnie egyet.
Srácok!
Úgy néz ki, megtaláltuk a szállást éjjelre.
Rengeteg szobatakarítással járna.
Igen, de nem arra gondoltam.
Miért akarnál a biztos talajon lenni, ha a díszpáholyban is lehetsz?
Hope, emlékszel, mennyit nyaggattuk apát,
hogy építsen egy fakuckót?
Igen, emlékszem.
Nagy Mo!
Gyerünk...
Segíts neki hazajutni.
Remek egy pasas.
Mondanod kell, ahogy csinálod.
- Nagy... - Gyerünk, Silas!
Büszkén, hangosan!
Nagy Mo!
Ez az!
Ránk talált?
Sajnálom, srácok!
Semmi gond, mindjárt rádobunk valamit.
Ja, a Nagy Mót!
Jó, jó, majd én csinálom.
Majd visszaszerezzük.
Csak nem akarom tönkretenni sima bőrét.
Feláldozod magad értünk, drága.
Fenébe!
Kell lennie még itt valaminek.
Sajnálom,
meg kellett volna ölnöm korábban.
Semmi gond. Az életteleneknek nagyon könnyű elvonni a figyelmét.
Ha még reggel is itt lesz, akkor megoldjuk.
Ez az!
Te következel.
Te már voltál?
Dupla!
Szerintem kapok...
- Akkor nyolc? - Igen.
Csak pirosaim vannak.
Nem hagyom, hogy kijuss.
Mi volt az?
Tizenkettő! A legmagasabb.
Meg is venném az energetikai céget.
Rendben.
Akkor dobok.
Ez megint majdnem dupla volt.
Gyere! Gyere csak!
Meg...
Te meg...
megszabadultál tőle?
Nem csináltam semmit.
Köszönöm!
Nekem kellett volna, az én hibám volt.
Nem volt az.
De jó, mondjuk, hogy az volt.
Nem jelenti azt, hogy örökké el kell kísérnie.
Megtarthatnánk ezt a mi titkunknak?
Mi az, Felix?
Semmi, csak régen errefelé laktam.
Hope ezt a lakásomról csente el.
Azt hinné az ember, hogy jobban eltüntetik a nyomukat.
Így igaz, ugye?
Gyere!
Nos?
Meg szeretted volna nézni, megnéztük, és amit láttam, az őrület volt.
Nagy.
Nagyon nagy.
Szerintem menni fog.
A térkép szerint van egy reptér a túloldalt.
Kerítés veszi körül,
vagyis a keletről érkező életteleneknek meg kell kerülniük.
Ez nekünk tiszta terepet nyújt.
Csak kelet felé kell mennünk, és szabad utunk van.
És mi van a kerítés előtt levőkkel?
Minden a kikerülésről szól.
Amit Felix tanított nekünk önvédelmi órán:
Az egész kulcsa nem a harc, hanem az elkerülés.
Elosonunk mellettük a buszokat használva fedezéknek.
Ti is ugyanazt az elcseszett dolgot láttátok, amit én?
Már volt két közeli összecsapásunk élettelenekkel,
és alig éltük túl. És az csak kettő volt.
Ne már, srácok! Használjuk a fejünket!
Ha körbemegyünk,
valószínűleg elkapnak Felixék, és én nem mehetek vissza.
Egyetértek.
Azért jöttem, hogy megnézzem, milyen lett a világ az elejétől a végéig.
Nem akarom a végét előbb látni, mint az elejét.
A DICSŐSÉG FÜSTJE
A dicsőség füstje, nem igaz?
Hamarosan besötétedik.
Ha virradatkor indulunk az árnyékok miatt több lesz a búvóhely.
Te jó ég! Olyan az íze a levegőnek, mint a féknyomnak.
Az égő gumi miatt. Közel járunk, ami azt jelenti, hogy ők is közel vannak.
Holnap el kell érniük a Füsthöz.
Lepihenhetünk egy kicsit. Már 48 órája gyalogolunk.
- Jól vagyok. - Dehogy vagy.
Nem is gondolkodsz tisztán.
Ha nem pihenünk, a karbantartós gyerek is elpáhol minket.
Huck!
Istenre esküszöm!
Huck!
Értem, hogy aggódsz értük.
De tisztítsd ki az elméd, és kezdj el nagyban gondolkodni,
vagy ilyennel az arcodon végzed. Vagy rosszabbul.
Szóval nem fogsz aludni,
és nem mondod el, mi van veled?
Remek.
Tudod...
te évekig barangoltál idekint,
alig mondtál róla két szót is. Ezt ugye tudod?
Mindenki az erős, hallgatag típusnak ismer.
Ha belegondolunk.
Ráadásul a múlt már csak a múlt.
Éppen...
az egyetemen tartózkodtam,
mikor leszakadt az ég.
Igen, ezt már említetted.
Amint rosszra fordultak a dolgok,
egyszerűen leléptem.
Muszáj volt...
visszamennem hozzájuk. Érted?
Vissza a családomhoz.
Látni akartam, hogy jól vannak-e.
Hogy velük lehetek-e a világ végén.
Két napba tellett.
Gyalog mentem.
Megértem.
Lehet, hogy pocsék szülők voltak,
de mégiscsak a szüleid voltak.
Visszaértél?
Anya! Apa!
Anya!
Apa! Hadd juttassalak el titeket valami biztonságos helyre!
Nem kell a segítséged!
Nyisd ki, anya! Itthon vagyok!
Nem számít.
A múlt már csak a múlt, nem?
De, az.
Aludj egy kicsit, Huck!
Nem kell kétszer mondanod.
Még van fél óránk napfelkeltéig.
Irisszal a kabátjaitok elég menőek.
Silas igazított rajtuk, hogy passzoljanak.
A nagymamája tanította meg varrni.
Ki hitte volna?
Kérdezhetek valamit?
Zavar téged, hogy úgy fogjuk végezni, mint a dinoszauruszok.
Téged zavar?
Valahol mindig is tudtam, hogy ez lesz a vége.
Vagy legalább is...
Várj, te hárítasz?
Nem, csak kíváncsi voltam.
Engem nem zavar.
Épp ellenkezőleg.
Lennie kellett egy előző generációnak.
Vajon tudták-e, hogy ők voltak a vég,
ezáltal különlegesek.
Mi vagyunk az utolsó generáció?
Vagy röviden, „utolsók”.
Egy faj utolsó példányai.
Ettől leszünk különlegesek.
Én örülök, hogy ezt tudom.
Így tudom, hogy muszáj valami maradandót alkotnom az életben.
Csak ennyit tehetek.
Akárcsak bármelyikünk.
Mi vagyunk az utolsók.
Utolsók, mi?
Igazából, nincs igazam, ugyanis nem mi vagyunk azok.
Az utolsó élő példánya egy fajnak, a legutolsó, ő az utolsó.
Ennek a hamis fajnak,
ami a mi négyesünkből áll,
az tekinthető utolsónak,
aki legtovább életben marad.
És az ő életük,
a haláluk az,
ami mindannyiunkat meghatároz.
Ez zavar téged?
Igen.
Lassan indulnunk kell, mindjárt felkel a nap.
Igen.
Még...
Még nálad van a festékszóró?
Igen.
ITT JÁRTUNK – AZ UTOLSÓK
Jézusom!
Aludtam, mint a bunda.
Te aludtál?
Nem, még ha akartam volna sem ment volna.
Ez sajnálatos.
Igen, mennünk kéne.
Kelet felé kell haladnunk.
Arra, arra van a kiutunk, de meg kell kerülnünk őket.
Ennyit keletről.
A legfontosabb, hogy tudjátok, hogy merre tartotok.
Ha tudod, mennyi az idő, ott van az égen az iránytű.
De nem látod az eget, akkor a sötétben tapogatózol.
Haladjunk!
Ez nem a sarkatokra állásról szól,
hanem a túlélésről.
Néha nem te döntöd el, hogy merre mész.
Hol van a kerítés?
Nem látom.
Néha azt sem tudod, hogy merre mész.
Ott van!
Erre!
Semmi baj, megcsináltuk.
Túléltük.
Mi a fene?
Nem csináltuk meg.
Közel sem.
„Az utolsók?”
Becenevet adtak maguknak.
Azt akarja, hogy rájuk találjunk.
Iris vagy Hope?
Nem tudom.
Egyértelműen egyikük nem akarja ezt.
Egyikük a segítségünket kéri.
Akkor érjük be őket!
Tartsd a tempót!
Nem hagyom, hogy megint elosonj, mint tegnap.
Felix!
Anya! Apa!
Nyisd ki, anya! Itthon vagyok!
Elmondod, hogy merre jártál tegnap este?
Elmentem megölni a szüleimet.
A reptér biztos a Füst további része mögött van.
Tudhattam volna, hogy van további része.
A füstköd kitakarta az egészet, egyikünk sem látta.
Van egy népszerűtlen javaslatom,
de talán ez lehet az egyetlen ötletünk.
Van ott a tetőn egy régi tornádó sziréna.
Ha egyikünk meg tudná szólaltatni, azzal utat csinálna
a többieknek.
A többieknek?
Elméletben bárki is szólaltja meg, lenne ideje lemászni is.
Valakit csaliként akarsz használni?
Nem, nem csaliként, inkább...
Oké, csaliként.
- De nem igazán akarom, oké? - Túl veszélyes.
Együtt jöttünk be, együtt is megyünk ki.
De hogyan?
Iris!
Jól tetted, hogy megkérdőjeleztél.
Azt hittem, készen állok erre.
Bátor akartam lenni.
Szerettem volna rád hasonlítani.
Nem vagyok bátor.
Hitvány alak vagyok, baromságokat teszek,
mert nagy ívben teszek a dolgokra.
- Ez nem igaz. - De az!
Volt hozzá bátorságod, hogy valami nagyot lépj,
valami őrültséget,
ami jelent is valamit, nem csak neked, hanem mindnyájunknak.
Büszke lehetsz rá,
bármit is hoz a jövő.
Pihenjünk le! Majd pihenten kitalálunk valamit. yájunknak.