Viděli jste...
Proč chceš jít ty?
Nechci být tím, za koho mě tu mají.
Měli bychom vyrazit. Felix nás bude hledat.
Podle mapy je na druhý straně letiště.
Schrány z východu to musejí obcházet.
Na tý střeše je stará siréna.
Mohlo by to odvést pozornost.
Chceš z někoho udělat návnadu?
Je to nebezpečný.
Ahoj Silasi. Babča s dědou ti přejí všechno nejlepší.
Máme tě moc rádi a moc se nám stýská.
Už je ti šest a jsi velký kluk.
Jak to uteklo, co?
Chceme ti říct, že jsi výjimečný, Silasi.
Vyrostl z tebe hodný a starostlivý mladík.
Jsme tak hrdí, že jsme tví prarodiče.
Budíček, ospalci!
Hope?
Hope, kde jsi?
Hádej. Zahájíme Eltonův plán.
To ani náhodou! Nic nedělej!
Dostanu se do továrny, spustím sirénu a vy budete moct projít.
To je asi jediná šance jak vyváznout živí.
Ani nevíme, jak funguje nebo jestli se ji podaří spustit.
Nebudeme to riskovat. Tečka.
To říkáš ty.
Hope, vrať se, prosím.
Klídek, jo? Není to tam tak hrozný.
Jídlo od tebe je větší peklo.
Přijdeme na něco jinýho, vrať se.
Obě jsme věděly, do čeho jdeme.
Ale jsme tu kvůli tátovi.
Tohle musím udělat já. Kurva! Už musím.
Hope.
Jsi tam?
Hope!
Rádi tě tu vidíme.
A jsme rádi, že se za tebe strejda zaručil.
Víš, co to znamená?
Začneš znovu.
Hele.
Omaha je skvělá. To víme.
Ale tohle místo? Je skvělý, i když ne tak velký.
Takže...
Chápu správně, že...
Že chceš radši pracovat se strejdou v elektrárně
než chodit do školy?
Jo, Silas je... Většího dříče jste neviděl.
Jestli to někdy přehodnotíš, Silasi,
vždycky můžeš do školy nastoupit.
Na střední se můžeš seznámit s vrstevníky.
Moc si té příležitosti váží.
My oba.
Je to hodný kluk.
Ať si říká, kdo chce, co chce. Je to hodný kluk.
Hope?
Hope, jsi tam?
Bylo to tu trochu vypjatý.
Bože.
Hele. Jsem v kanclu před továrnou.
Je to rovnou před vchodem.
Není tu moc schrán.
Odtud můžu spustit sirénu a uvolnit nám cestu.
- Jdeme za tebou. - Budu pryč, než se sem dohrabete.
Prostě dorazte.
Schovejte se, počkejte na sirénu a pak utíkejte k východu.
Budu tam.
Zůstaň tam, půjdu s tebou.
Sama budu rychlejší a míň nápadná. Musíš mi věřit.
Hope...
Iris, tak věříš mi?
- Jo. - Super.
Teď musím vypnout vysílačku.
Mezitím udělej to, co ti říkám.
Jasný?
Iris!
- Jo. Udělám to. - Skvělý.
A ještě něco.
Co?
Usměj se, holka. Máme tě ráda.
Usmívám se.
Ne, přes vysílačku mi ukazuješ fakáče.
Usmívám se.
Fajn.
Vidím ten kancl.
Hned u továrny, jak říkala.
Většinu schrán přitahuje oheň na druhý straně,
ale stejně na ně můžeme narazit.
Měli bychom jít.
Snad žádnýho nebudeme muset zabít, ale jestli jo, zvládneš to?
Ponesu věci, ty můžeš zabíjet.
Vy oba.
Aspoň uplatním svoji sílu.
A půjdeme rychlejc.
Jdeme.
Silasi!
Půjdeme!
Hej!
Není ti nic?
Jenom jsem se otočil. Nic víc.
Měli bychom se tu porozhlídnout, než se ozve Hope.
Něco se nám může hodit. Zbraně, jídlo, cokoli.
Rozkaz.
Kurva!
Co je?
Ty mi kupovala máma.
Říkal jsem si jí o ně. V Omaze.
Víš, předtím.
- Stýská se ti? - Ne.
Někdy.
A tobě?
Každej den.
Tak co to bylo? Tam venku.
- Je v pohodě, že se bojíš... - Nebojím.
Jich ne.
Silasi, pomůžeš mi?
Dveře se asi zasekly.
Klídek. To jsem já.
Felixi!
- Ahoj. - Ahoj!
- Není ti nic? - Kde je Hope?
Kde sakra je?
Iris...
Ne tak zhurta. Takže sis to vymyslela ty?
- Ne Hope? - Přemluvila jsem ji.
To tys nechával stopy?
Jaký stopy?
Konzerva broskví?
Ten nápis.
Jedna z vás nás za vámi dovedla.
Ne. Nebyla to ona. To by neudělala.
Hope? Tvrdíš mi, že to byla ona?
Určitě to nebylo schválně.
Chce tátu najít stejně jako já.
Povíš nám, kde je?
Kde je ta siréna?
- Nemůžu. - Iris.
Jsi chytrá holka, jasný?
Hope jde o život.
A když ti to řeknu,
s Huck za ní půjdete a zabijou vás.
Máme plán. Dělá svoji část.
Nelíbí se mi to.
Ale jinak asi živí nevyvázneme.
Budeš jí muset věřit jako my ostatní.
Nerada to říkám, ale má pravdu.
Blíží se sem horda zrůd.
Musíme odvést jejich pozornost.
Neboj. Dostaneme se z toho, tohle není konec.
A co pak?
Vím, co přijde. Vždycky je to stejný.
Jdeme.
Ahoj.
Čau.
To je tátova laborka.
Nechala jsem tu úkol z angličtiny.
Nebudu tu zaclánět.
Měj se.
Před týdnem odjel kvůli té výměně vědců.
Do Občanský republiky.
Nevím, kde je nebo kdy se vrátí.
Ségra má vztek, že odešel.
Mně se prostě stýská.
Žádná rodina není dokonalá, co?
Čau.
Tak fajn.
Schválně, jestli to funguje.
Kurvadrát...
Takže...
si to shrneme. Chce, abychom je našli.
A najednou blik
a vydá se na sebevražednou misi. Proč?
Abychom tam nemuseli my.
Aby mě toho ušetřila.
Nevím, co to do ní vjelo, ale...
Ale to, co dělá...
Nejde jenom o tátu.
Já...
Myslím...
Vím proč.
Možná?
No?
V domku na stromě...
Ta schrána neodešla jen tak.
Hope ji odlákala.
Měl jsem mlčet.
Proč?
Říkala něco jako,
že chyby nás nemusí neustále pronásledovat.
Tak jo...
Co to může...
Někdy nás chyby pronásledují.
Říkala ještě něco?
Ne.
Nejspíš něco udělala a užírá se tím.
Ale proč?
To teď tam venku děláš?
Snažíš se zbavit minulosti?
Huck!
Neměl jsem chodit.
Co? Co bys...
Nehodím se na to. Musíš být silnej.
Vždyť jsi.
Ale ne tak, jak bych chtěl.
Kdo jsem...
Co jsem udělal...
Neměl bych tu...
Proto nemůžu...
Proto jsem ne...
- Promiň. - Poslouchej.
Ségru něco trápí a já netuším co.
Připadám si slabá.
Chci, aby byla v pohodě.
Je mi fuk, co udělala.
Nebo ty.
To by nemělo.
Čeho se tak bojíš, Silasi?
Sám sebe.
Bojím se sám sebe.
- Nemůžu uvěřit, že ho sem vpustili. - Ty zdi nás mají udržet zrůdy venku.
Zrůdy venku...
Silasi?
Slyšíte mě?
Hope, kde jsi?
Našla jsem sirénu.
A dál?
Něco je špatně?
Ta klika je rozbitá,
tak jsem to celý rozebrala,
ale neumím to složit.
Jak se máte vy?
Někdo s tebou chce mluvit.
Hope? Kde jsi?
Felixi? Jsi to ty?
Huck je tu taky. Hope,
kde jsi? Dojdu pro tebe.
Ne! Nevystavím tě dalšímu nebezpečí.
Postarej se o všechny. Zvládnu to.
Nejsi sama, Hope.
Jsme tu. Pomůžeme ti.
Hope?
Až spustím sirénu, budete mít volnou cestu.
Ale musíte pohnout...
S čím máme pohnout?
Zadkem!
Pohněte zadkem k východu.
Tenhle idiom neznám
a v téhle situaci bych preferoval jasnější instrukce.
Zdrhej, Eliote. Prostě upaluj k východu.
Budu tam.
Felix mě může roztrhnout osobně.
Potřebuju mluvit se ségrou.
Jsem tu.
Zvládneš to! Jako když jsme byly malý.
Hele...
Nezlobím se.
Prostě se dostaň k východu.
Jo, ale jestli ne...
Hope, prosím...
Jestli ne, slib, že se pro mě nevrátíš.
To neudělám.
Nebudu muset,
protože to zvládneme.
Mrzí mě ta blbá hádka s tátou, než odešel.
Pořád ho chci najít, chci ho vidět...
Ale mrtvý mu nebudeme nic platný.
Já vím.
Promluvíme si o tom.
Zvládneme to.
Pohni zadkem nebo tě zabiju sama.
Jasný? Žádný loučení.
Žádný loučení.
Ukazuješ mi fakáče?
Jo.
Super.
Pohni zadkem. Už to chápu.
Gratuluju.
Všichni se připravte.
Tohle si vezměte proti kouři. Máte kliku, že jsem jich pár vzala.
- Půjdeš první, budu tě krejt. - Jo.
Silasi...
Já to nezvládnu.
Věřím ti.
Zvládneš to.
Jdeme na to.
Běžte, nezastavujte.
„Tygře, tygře planoucí,
lesem černým za noci,
Čí ruka nesmrtelná stvořila krásu tak děsivou?
Kde oheň tvých očí plál?
U nebe či v jícnu skal?
Kdo na křídlech dal se v let...
a trouf si pro něj doletět?
Čípak um a čí síla
srdce tvé oživila?
A když to srdce začlo bít,
kdo nebál se je uchopit?
A kladivem tě vykoval?
Kdo do pece tvůj mozek dal?
Na kovadlinu když tě nes,
kdo nepocítil hrůzný děs?
Když hvězdy seslaly houf střel,
pláč deště vesmír pozastřel,
Zda usmál se nad dílem svým?“
Na střední se můžeš seznámit s vrstevníky.
Teď je to tvůj domov. Začneš znovu.
Jo!
„Beránka tvůrce byl tvůrcem tvým?“
Dostaň je pryč! Držím to!
Rychle!
- Potřebuju svůj batoh! - Eltone!
„Tygře, tygře planoucí,
lesem černým za noci.
Čí ruka nesmrtelná
tvou hrůznou krásu stvořila?“
Mělas mi to říct.
Proč? Aby ses mě pokusila zastavit?
Nechtělas to tak?
Rozmysli si, co chceš.
Ségra, kamarádi...
Všichni na tebe spoléhaj.
Tlačí nás čas. Musíme se sbalit a vyrazit na cestu.
- Kam? - Zpátky to nejde.
A pěšky moc lepší vyhlídky nemáme...
Dojdeme do Omahy a doplníme zásoby.
Za dva tejdny jede transport na univerzitu.
Vezmou nás zpátky.
A vyhneme se ohni.
Nevrátím se.
Ani já ne.
Slíbil jste nový začátek.
Teď ho mám.
Strejda umírá hrůzou. To ti asi nemusím říkat.
Jo. Taky se mi stejská, ale...
Moje místo je tady.
Chtěl by, abych byl tam, kde mám být.
Taky jsem našel svoje místo.
Super.
Já taky.
Pomoz nám ho najít, jestli chceš dodržet slib.
Je v New Yorku. Kubleková nám dala mapu.
Já vím, ale jdete na jistou smrt.
Dochází vám to?
- Před chvílí vám šlo o kejhák. - Tak pojďte oba s náma.
Bude to bezpečnější.
Pořád říkáš, že pro tátu nemůžeš nic udělat. Teď můžeš.
Můžeš nám ho pomoct najít.
Nebo taky ne. Půjdeme tak jako tak.
Má pravdu. Víš to, viď?
Na univerzitu je nedostaneme, aspoň ne hned.
Můžeme je jen chránit.
Dokud nebudeme moct udělat víc.
Jo.
Čau.
Ahoj.
Díky, žes nás podržela.
Co se změnilo?
Asi já.
Bála jsem se.
Strachu už mám po krk.
Iris.
Musím ti něco říct.
Tu noc, kdy máme zamřela...
Nemůžeš za to.
Ani schrány.
Ani lidi.
To já.
O čem to mluvíš, Hope?
Nikomu jsem to ani po takový době neřekla, ani tátovi.
Ta těhotná, jak jsme ji viděli...
Vrátila se.
Měla zbraň.
Bála se a já se k ní přiblížila.
Kdybych zůstala stát...
Zastřelila mámu.
Vyděsila jsem ji a ona vystřelila.
Zabila jsem ji.
Zastřelila jsem ji.
Sebrala jsem tu zbraň a ta vystřelila.
Mělas mi to říct.
Nechtěla jsem, aby tě to změnilo.
Aby to změnilo, jak mě bereš.
Ale máš pravdu.
- Měla jsem ti to říct. - To měla.
Věděla jsem, že mi něco tajíš.
Tý noci...
Byly jsme malý.
A spadlo to letadlo.
Nebyly jsme na to připravený, nikdo z nás, ale...
Je mi to líto, Iris.
Je mi to líto.
Pojď ke mně. Jsi moje ségra.
Přeneseme se přes to.
Nemáme na vybranou.
Tak jdeme.
Měli bychom jít do Omahy.
Tam budete v bezpečí, jak to táta chce.
Ale oběma je to asi jedno.
Tohle je celý špatně.
Dojde vám to. Jenom doufám,
že se předtím jedný z vás něco nestane nebo hůř.
Znamená to, že jdeš s náma?
- Mám na výběr? - Ne.
Takže jdu.
Aspoň dokud vás nepřesvědčím to otočit. A to taky udělám.
- Super. - Jo.
Mrzí mě, že jsem tě do toho navezla, ale vlastně jsem ráda, že jsi tu.
No...
Já radost nemám.
Omlouvám se za tu ukradenou bundu.
- A Willovu. - Teda...
I když nám fakt slušej.
- Ale prd, na mně a Willovi vypadaj líp. - No, ne...
Pohyb!
Hele.
Povíš mi, proč ses do toho pekla vracel pro batohy?
Šel jsem pro mámin rukopis.
Nedopsala poslední kapitolu, tak ji chci napsat já.
Kvůli ní, ale i kvůli sobě.
- Byla to blbost... - To byla.
Ale bylo to docela hustý.
Ráno něco trefně poznamenal pastor Ridgway.
Byla to pasáž z Izajáše.
Řekl: „Bůh věčný, stvořitel končin země, není zemdlený, není znavený,
jeho rozumnost vystihnout nelze.“
Myslí se tím, že Bůh miluje všechny.
I lidi s těmi nejhoršími problémy.
Nevzdává to s nimi.
Silasi.
Máme tě rádi, Silasi.
Jsme tak hrdí, že jsme tví prarodiče.
Život není peříčko, ale je báječný.
Díky nám je báječný.
Podplukovníku? Praporčík Barca.
Nejste na základně. Je pozdě.
Vracím se tam.
Procházel jsem se městem a...
najednou jsem tady.
Pojďte dál.
Pořád myslím na to, co jsme udělali.
Stůjte v pozoru.
Víte dobře, co jsme udělali, Barko.
Chci to slyšet.
Řekněte to.
Zneškodnili jsme hrozbu.
Přesně tak.
Podplukovníku,
se vší úctou...
nepřipadaly mi jako hrozba.
Díky. Chtěl jsem jen řešit zásobování.
Probíráme záležitosti Občanské republiky.
Do toho!
Věřím programu.
Vymysleli ho chytřejší lidé a je úspěšný.
Co by se stalo, kdyby padnul?
Máme elektřinu, vodu,
léky, dopravu,
radu, soudy, školy, kulturu,
měnu, hospodářství, zemědělství, výrobu,
zákony.
Jsme posledním majákem lidstva.
Jeho poslední nadějí.
A my jsme umožnili
těmto 200 000 lidí
přežít.
Budovat.
„Nepřipadaly mi jako hrozba.“
Staly by se jí.
Tím si nejsem jistý.
Posaďte se, Barko. Dám vám polévku.
Otevřete.
Běžte.
Umístíme vás na kliniku, dokud opět nebudete schopen služby.
Přeřadíme vás na jinou práci.
Do služby se už asi nebudu moct vrátit.
Pak neopustíte kliniku.
Myslíte na všechny ty mrtvé?
Jsme majákem lidstva.
To je lež.
Pohyb!
To je sprostá lež. Víte, co jsme udělali!
Je to sprostá lež.
Funguje to na základě vědeckých poznatků,
kterým se říká potenciální a kinetická energie.
Říká ti to něco?
Ani ne.
Dobře.
Ukážu ti, o co tu jde.
A je to celkem prosté.
Nejprve si ale vysvětlíme význam těch slov.
„Potenciální“ je „nahromaděný“ a „kinetický“ zas „pohybový“.
A teď, co se dá dělat se dvěma energiemi uvnitř nádoby.
Když tu nádobu posíláš po stole,
mluvíme o kinetické energii neboli pohybové.
Máme tu kus trubky a gumičky.
Hmotnost je pravděpodobně vyšší než u nádoby a gumičky... „pohybový“.