Anterior în The Walking Dead: World Beyond.
Tu de ce vrei să vii?
Nu vreau să fiu cine cred toți că sunt.
Trebuie să plecăm. Felix ne va căuta.
Pe hartă se vede un aerodrom pe partea opusă.
Zombii care vin dinspre est trebuie să-l ocolească.
Pe acoperiș e o sirenă de tornade.
Dacă ar suna cineva, ar crea o diversiune.
Vrei să trimiți pe cineva drept momeală?
E prea periculos pentru momeală.
Salut, Silas! Iată caseta de ziua ta, de la bunici.
Te iubim mult și ne e dor de tine, băiețelule!
Ne bucurăm foarte mult că ai făcut șase ani.
Cum zboară timpul!
Vrem să știi că ești special, Silas.
Ești un băiat amabil, grijuliu și atent
și suntem mândri că ești nepotul nostru.
Somnoroșilor! Trezirea, la dracu'!
Hope!
Hope, unde ești?
Ia ghici! Aplicăm planul lui Elton.
Ba nu! Nu faci asta.
Pot să ajung la sirena de pe fabrică
și să eliberez traseul ca să puteți trece voi.
E cea mai bună șansă ca să scăpați de aici.
Nici nu știm dacă sirena funcționează
sau dacă poți s-o faci să meargă.
Am hotărât că nu riscăm viața nimănui pentru asta.
Tu ai hotărât.
Hope, întoarce-te, te rog!
Calmează-te, da? Nu e așa rău aici jos.
Nu mai rău decât cum gătești tu.
Găsim noi altă cale, întoarce-te!
Știam cum e situația de când am plecat, cum va fi.
Dar facem asta pentru tata. Trebuie să fac eu asta.
Trebuie. Rahat, închid!
Hope!
Hope, ești acolo?
Hope!
Ne pare bine că ești aici, Silas.
Și ne bucurăm că unchiul tău a decis să te sponsorizeze.
Știi ce înseamnă asta, da?
Primești șansa unui nou început.
Știu că e tare în Omaha. Da?
Dar aici? E un loc mare fără să fie prea întins.
Acum...
Înțeleg că tu...
Vrei să lucrezi cu unchiul tău la mentenanță
în loc să te duci la școală?
Da, Silas este... N-ai văzut om mai muncitor ca el.
Ascultă, Silas, dacă te răzgândești,
poți oricând să vii la școală. Da?
Liceul Monument e un loc tare, unde să cunoști tineri ca tine.
Îți mulțumește pentru oportunitate. Amândoi îți mulțumim.
E un copil bun.
Indiferent ce se spune.
E un copil bun.
Hope!
Hope, mă recepționezi?
Scuze, am avut probleme.
Iisuse!
Ascultă! Sunt într-un birou în fața fabricii.
E drept în fața intrării.
Nu sunt prea mulți zombi.
De aici pot porni sirena ca să eliberez traseul spre ieșire.
Venim și noi, stai acolo.
Chestia e că eu plec până să ajungeți voi aici.
Veniți aici.
Stați până auziți sirena și apoi fugiți spre ieșire.
Ne vedem acolo.
Nu, stai acolo și vin cu tine.
Mă mișc mai rapid și mai silențios singură. Crede-mă!
- Hope! - Iris! Ai încredere în mine sau nu?
- Da. - Bine.
Trebuie să opresc stația până sunt în siguranță.
Între timp, faceți exact cum vă spun.
Da?
Iris!
- Bine, așa facem. - Minunat.
Iris, încă ceva.
Ce e?
Zâmbește, fată! Te iubesc.
Zâmbesc.
Ba nu, îmi arăți degetul prin stație.
Zâmbesc.
Bine.
Văd biroul.
E drept în față, cum a spus ea.
Majoritatea zombilor sunt atrași de focul de pe partea opusă,
dar tot vom da de câțiva.
Trebuie să plecăm acum.
Sper că nu vom fi nevoiți să ucidem vreunul,
dar, dacă va fi nevoie, crezi că te descurci?
Car eu rucsacurile și voi îi omorâți.
Voi amândoi.
Sunt puternic, asta e tot ce pot face acum.
Și așa ne deplasăm mai rapid.
Hai să mergem!
Silas!
Hai să mergem!
Ai pățit ceva?
M-am rătăcit. Atât.
Hai să cercetăm locul ăsta până aflăm ceva de la Hope.
Vedeți dacă găsiți ceva de folos. Arme, hrană, orice.
Am înțeles.
Rahat!
Ce e?
Mama îmi lua de astea.
O rugam eu. Când eram în Omaha.
Știi tu, înainte.
Ți-e dor de ea?
Nu.
Uneori.
Ție ți-e dor de a ta?
În fiecare zi.
Ce s-a întâmplat adineauri?
- E normal să-ți fie frică. - Nu mi-e.
Nu de ei.
Silas, poți să mă ajuți aici?
Se pare că ușa asta e blocată.
Calmați-vă! Eu sunt.
Felix!
- Bună! - Bună!
Sunteți teferi?
Unde e Hope?
Unde naiba e Hope?
Iris.
Stai!
Vrei să spui că a fost ideea ta? Și nu a lui Hope?
Eu am convins-o.
Voi doi ați lăsat urmele?
Ce urme?
Conserva de piersici pe stradă.
Mesajul.
Urmele lăsate de unul dintre voi ca să vă ajungem.
N-a lăsat ea urmele. N-ar face asta.
Ea? Vrei să spui că Hope a făcut asta?
Spun că n-ar fi făcut-o intenționat.
Vrea să-l găsim pe tata la fel de mult ca mine.
Vrei să ne spui unde e?
Unde e sirena pe care o caută?
- Nu pot. - Iris.
Ești mai inteligentă de atât. Da?
E viața lui Hope în joc.
Dacă-ți spun unde e,
tu și Huck vă duceți după ea și o să muriți.
Avem un plan. Ea se ocupă de partea asta.
Urăsc partea asta.
Dar e singura noastră șansă să scăpăm cu viață de aici.
Va trebui să ai încredere în ea,
la fel ca noi.
Urăsc s-o spun, dar are dreptate.
Vine o hoardă de zombi.
Dacă nu-i distragem, nu ieșim de aici.
Nu te îngrijora. Încă mai putem scăpa de aici.
Și apoi?
Știu ce se va întâmpla. Ce se întâmplă mereu.
Haide!
Bună!
E laboratorul tatei.
Mi-am lăsat tema la engleză aici.
Nu te deranjez.
Ne mai vedem.
A plecat acum o săptămână la un schimb de experiență cu Alianța.
Știi tu, cu Republica Civică.
Nu știu unde e sau când se întoarce.
Sora mea e supărată pe el că a plecat. Mie mi-e dor de el.
Fiecare familie are problemele ei, nu?
Pa!
Bine.
Hai să vedem dacă merge.
Fir-ar mama...
Deci...
Stai să văd dacă am înțeles bine. Vrea s-o găsim,
dar, brusc, pleacă de una singură
ca un kamikaze în Flăcări? De ce?
Ca să nu fim noi nevoiți s-o facem.
Ca să mă scape de responsabilitate.
Nu știu ce a apucat-o, dar...
Dar ce face acum...
Nu are legătură cu tata.
Cred că...
Știu de ce. Așa cred...
Ei bine?
La casa din pom...
Zombiul n-a plecat singur.
Hope l-a momit.
M-a pus să nu spun.
De ce?
A zis ceva de genul:
„Greșelile noastre nu trebuie să ne urmărească.”
Bine...
- Ce legătură... - Uneori, greșelile ne urmăresc.
A mai zis ceva Hope?
Nu.
Cred că a făcut ceva și acum îi pare foarte rău.
De ce?
Asta căutați aici?
Încercați să fugiți de trecut?
Huck!
- Hei! - N-ar fi trebuit să vin.
- Ce? De ce... - Trebuie să fii diferit. Puternic.
Ești puternic.
Nu așa cum vreau eu să fiu.
Ce sunt eu...
Ce am făcut...
De asta n-ar fi trebuit...
De asta nu pot...
De asta nici n-am...
- Îmi pare rău. - Ascultă!
Sora mea trece prin ceva și eu habar n-am ce e.
Nu mă simt puternică.
Vreau doar ca ea să nu pățească nimic.
Nu-mi pasă de greșelile ei
sau de ale tale.
Ar trebui.
Silas, de ce te temi atât de mult?
De mine.
Mi-e teamă de mine.
Tot nu pot să cred că l-au primit aici.
Nu? Avem zidurile ca să ținem monștrii afară.
...monștrii afară...
Silas?
Sunteți acolo?
Hope! Hope, unde ești?
Vești bune, am găsit sirena.
Altceva?
Care sunt veștile proaste?
Manivela e ruptă
și am demontat tot,
iar acum nu știu dacă pot să le mai pun la loc.
Voi cum o duceți?
E cineva aici care vrea să vorbească cu tine.
Hope? Unde ești?
Felix, ești singur?
E și Huck. Hope,
spune-mi unde ești, ca să vin să te iau.
Nu! Nu vă pun în și mai mare pericol, da?
Aveți grijă de ceilalți, da? Rezolv eu aici.
Hope, suntem toți aici.
Toți. Lasă-ne să te ajutăm!
Hope!
Când sună sirena, vi se va elibera o cale.
Dar trebuie să vă mișcați fundurile.
Ce să mișcăm?
Fundurile! Să vă mișcați fundurile ca să ieșiți.
Da, nu cunosc terminologia
și, având în vedere importanța situației, trebuie să ne înțelegem clar.
Fugi, Elton, fugi spre ieșire, da?
Ne vedem acolo. Așa, Felix poate să mă muștruluiască în persoană.
Acum dă-mi-o pe sora mea.
Sunt aici.
Poți s-o faci! Ca atunci când eram mici.
Ascultă...
Nu sunt supărată. Dar vino la ieșire.
Așa voi face. Dacă nu ajung...
Hope, te rog!
Dacă nu ajung, promite-mi că nu veniți după mine.
Eu nu vin.
Pentru că nu va fi nevoie, vei reuși să ajungi și tu.
Aș vrea să nu mă fi certat cu tata înainte să plece.
Vreau să-l găsim, vreau să-l văd.
Dar nu cred că-l putem ajuta dacă murim.
Știu.
Mai vorbim despre asta.
Vom reuși.
Mișcă-ți fundul la ieșire sau te omor cu mâna mea.
Bine! Nu ne luăm adio, da?
Nu ne luăm adio.
Îmi arăți degetul?
Da.
Tare.
Mișcăm fundul... Am înțeles acum.
Doamne!
Pregătiți-vă de plecare!
Astea vă vor ajuta cu fumul.
Aveți noroc, am luat mai multe.
- Tu ești în față, eu asigur spatele. - Da.
Silas...
Nu cred că pot.
Eu cred.
Poți sigur.
Pornim!
Haide, ține pasul.
„Tigru, Tigru, arzând grozav
În codrul nopții suav
Ce mâni, ce ochi din vecie Îți scriu cumplita simetrie?
Din ce bolți sau joase văi
Vin flăcări în ochii tăi?
Ce aripi cutează locul
Și ce mâni s-atingă focul?
Cine, cum știu-nnoda
Fibrele-n inima ta?
Iar când a-nceput a bate
Ce brațe, ce glezne-ncordate?
Ce ciocan, ce lanț ți-a scos
Creierul din jarul gros?
Ce pumn pe ce nicovală
Izbind teroarea mortală?
Când aștrii-și frâng lancea-n zbor
Spălând ceru-n plânsul lor,
A zâmbit văzându-și arta?”
Liceul Monument e un loc minunat unde să întâlnești tineri de vârsta ta.
Asta e noua ta casă. Un nou început.
Da!
„Cel ce Mielul a creat și pe tine te-a-ntrupat?”
Scoate-i de aici. Țin eu asta!
Haide!
- Stai, am nevoie de geantă! - Elton!
„Tigru, Tigru, arzând grozav
În codrul nopții suav,
Ce mâni, ce ochi din vecie
Îți scriu cumplita simetrie?”
Trebuia să vii la mine.
De ce? Ca să încerci să mă oprești?
Nu asta voiai?
Gândește-te la ce vrei cu adevărat.
Sora ta, prietenii tăi,
contează toți pe tine.
Acum trece ziua. Hai să ne pregătim de plecare.
- Unde plecăm? - Nu ne mai întoarcem pe acolo.
Celelalte opțiuni pe jos nu sunt mult mai bune, deci...
Mergem la Omaha, ne refacem proviziile.
Următorul transport spre Universitate e în două săptămâni.
Așa ne întoarcem.
Evităm Flăcările.
Eu nu mă întorc.
Nici eu.
Mi-ai promis un nou început.
- Ăsta e. - Unchiul tău e îngrijorat pentru tine.
Știi asta, nu?
Da, și mie mi-e dor de el, dar...
Locul meu este aici.
Cred că el și-ar dori să fiu unde vreau eu.
Și eu sunt unde vreau.
Grozav.
Și eu.
Dacă vrei să-ți respecți promisiunea făcută tatei, ne ajuți să-l găsim.
E în New York.
Doamna locotenent-colonel Kublek ne-a dat harta.
Știu. Dar veți fi uciși.
Înțelegeți asta, da? Ați văzut ce era să se întâmple adineauri.
Veniți cu noi. Amândoi.
Suntem mai în siguranță împreună.
Tot spui că nu-l poți ajuta pe tata, dar nu-i așa.
Ne poți ajuta să-l ajutăm.
Sau nu.
Mergem cu sau fără tine.
Cam are dreptate. Știi asta, da?
Nu-i mai întoarcem din drum. Cel puțin, nu acum.
Nu putem decât să-i protejăm.
Până când vom putea face mai mult.
Da.
Mulțumesc că ne-ai ajutat acolo.
Ce s-a schimbat?
Cred că eu.
Mi-a fost frică.
M-am săturat să-mi fie frică.
Ascultă, Iris.
Trebuie să-ți spun ceva.
În noaptea în care a murit mama...
N-ai fost tu de vină.
Și nici zombii.
Nu oamenii.
Eu am fost de vină.
Hope, despre ce vorbești?
N-am spus nimănui, nici măcar tatei, după atâta timp.
Femeia gravidă din noaptea aia.
S-a întors.
Și avea o armă.
Era speriată și m-am îndreptat spre ea,
poate că, dacă nu făceam nimic, ea...
A împușcat-o pe mama.
Eu am speriat-o și ea a împușcat-o pe mama.
Apoi am omorât-o.
Am împușcat-o.
Am ridicat arma și s-a descărcat și am împușcat-o.
Ar fi trebuit să-mi spui.
Nu voiam ca această întâmplare să te schimbe.
Nu voiam să-ți schimbe părerea despre mine.
Dar ai dreptate.
- Trebuia să-ți spun. - Da, trebuia.
Știam că-mi ascunzi ceva.
În acea noapte...
Eram doar niște copii.
Și cerul se prăbușea.
Nu eram pregătiți pentru asta, niciunul dintre noi nu a fost, dar...
Iris, îmi pare rău.
Îmi pare atât de rău.
Bine, știu că-ți pare.
O să trecem peste asta.
Trebuie s-o facem.
Haide!
Ar trebui să mergem la Omaha.
Acolo suntem în siguranță, acolo ar vrea tatăl vostru să fiți.
Dar nu pare să vă intereseze asta.
Faceți o greșeală, da?
O să înțelegeți asta. Mă rog la Dumnezeu
să nu ajungeți să fiți rănite sau mai rău, înainte de asta.
Vrei să spui că veniți cu noi?
- Am altă opțiune? - Nu prea.
Asta vreau să spun.
Sau măcar până vă conving să ne întoarcem și să mergem înapoi,
ceea ce voi face.
- Mișto. - Da.
Dacă contează, îmi pare rău că te-am băgat în asta.
Dar mă bucur că ești aici.
Ei bine...
Măcar tu să simți asta.
Îmi pare rău că ți-am furat geaca.
- Și pe a lui Will. - Adică...
Deși ne stă excelent cu ele.
Nu, arată mult mai bine pe mine și pe Will.
Vezi să nu...
Haide!
Putem să discutăm de ce te-ai întors în infernul ăla
ca să salvezi niște bagaje?
Ca să recuperez manuscrisul mamei.
N-a terminat ultimul capitol, vreau să-l termin eu.
Pentru ea, dar și pentru mine.
- Știu că a fost o nebunie să mă duc... - Așa e.
Dar a fost și ceva foarte curajos.
Silas, pastorul Ridgway a spus ceva la biserică și mi-a rămas în minte.
Un pasaj din Isaia.
A spus: „Dumnezeu e veșnic. El nu obosește, nici nu ostenește.
Priceperea Lui nu poate fi pătrunsă.”
Cred că asta înseamnă că, chiar și pe cei mai răi oameni,
pe oamenii cu probleme, Dumnezeu tot îi iubește.
Nu-i abandonează.
Te iubim, Silas.
Suntem atât de norocoși să fim bunicii tăi!
Viața nu-i ușoară, puștiule, dar e bună.
Noi o facem să fie bună.
Doamnă locotenent-colonel? Sunt sergent major Barca.
Nu ești în cazarmă. E târziu.
Trebuie să mă întorc.
M-am plimbat prin acest oraș și...
M-am trezit aici.
Intră!
Nu pot să-mi scot din cap ce am făcut.
Stai drepți!
Știi ce am făcut, Barca. Știi exact ce am făcut.
Așa că spune-mi.
Spune-o!
Am eliminat o amenințare.
Exact.
Doamnă.
Cu tot respectul, eu...
Nu păreau a fi o amenințare.
Mulțumesc. Vreau să vorbesc despre limitare.
Vorbim de problemele Republicii Civice, e o problemă delicată.
Hai să facem asta!
Ascultă, eu cred în program.
Minți mai luminate ca a mea au inventat asta și au avut succes.
...ce se întâmplă când o împing pe masă...
Avem energie, apă,
medicină, transport,
Consiliu, tribunale, școli, cultură,
monedă, economie, agricultură, fabrici,
lege.
Suntem ultimul bastion al lumii.
Noi suntem ultima speranță.
Și noi
am permis acestei populații de peste 200.000 de suflete
să trăiască.
Pentru a crea viitorul.
„Nu păreau a fi o amenințare.”
Urmau să devină.
Nu știu dacă cred asta.
Stai jos, Barca. Îți aduc niște supă.
Răspunde.
Haide!
Vei fi reținut în Complexul de Sănătate și Bunăstare al ARC
până când se va stabili că poți să devii cadru militar activ.
Dar într-un rol de intendență.
Nu cred că voi mai fi în stare vreodată să fiu militar.
Atunci nu vei mai ieși din Complex.
Te gândești la câți au murit?
Suntem ultimul bastion al lumii.
Asta e o minciună.
Luați-l!
E o minciună nenorocită. Știi ce am făcut!
E o minciună nenorocită!
Datorită principiului științific
al energiei potențiale și cinetice.
Ai auzit vreodată aceste cuvinte?
Nu prea.
Bine.
Vom arăta ce se întâmplă acolo
și e ușor de demonstrat.
Mai întâi vreau să înțelegi ce înseamnă „potențial” și „cinetic”.
„Potențial” se referă la stocare,
iar „cinetic” se referă la mișcare.
Iată ce facem
cu aceste forme de energie în conservă.
Când împingem conserva pe masă,
aceasta capătă energie cinetică, energia mișcării.
Iată o bucată de țeavă și niște elastice.
Masa e mai grea decât poate susține elasticul. ării.