Tidligere i "The Walking Dead: World Beyond":
Den gravide dame, vi så den aften, mor døde.
Jeg forskrækkede hende, og hun skød mor.
Jeg vidste, der var noget, du ikke fortalte mig.
Jeg vil ikke være den, som alle tror, jeg er.
Hvis vi skal slå nogen ihjel, kan du så gøre det?
Jeg sagde, han ikke måtte rejse. Jeg råbte det.
Vil du holde dit løfte til vores far, hjælper du med at finde ham.
Fint.
Så vi ved fra kortet,
at Civilrepublikkens forskningsanlæg ligger i delstaten New York.
Vi ved ikke hvor nøjagtigt. Ikke endnu.
Det er en god grund til at vende om. Jeg siger det bare.
Godt forsøg.
Måske gik vi den gale vej,
men vi bør stadig være på vej mod hovedvejen.
Vi har næsten ingen forsyninger, og det ser ud til at blive regn.
Hvis vi var stødt på mellemstationen, Will talte om,
ville det være en ting, men...
Det er okay. Vi finder ud af det.
Hvorfor smiler han?
Hvorfor smiler du?
Hvor tror du, at Civilrepublikken er?
Den hedder "Den skjulte by" af en grund.
Da folk begyndte at tale om vores alliance
med "Den skjulte by", så jeg den for mig under jorden.
Også jeg. De raffinerer deres eget brændstof,
flyver helikoptere, dyrker afgrøder. Det kan man ikke under jorden.
Deres forskningsanlæg, hvor vores far er,
er ikke virkelig, hvor de er.
Måske laver de andre ting et andet sted.
Deres mange ressourcer tyder på en stor befolkning,
så deres sikkerhedsforanstaltning med
ikke at sige, hvor de er, er fuldt forståelig.
Det lyder skummelt, hvis du spørger mig.
Ja, og beskederne fra jeres far er bekymrende,
men hvis de har teknologi, landbrug
og styresystemer, er det smart at være skjult,
selv hvis andre tvivler på ens motiver.
Vi er heldige, at de ikke har taget over og har taget ting.
Det ved vi ikke noget om.
Det ved vi, fordi vi handler med dem. Det gør Portland også.
-Vi har fælles beskyttelsesaftaler. -De tog vores far, så...
Sagen er, at vi ikke ved noget.
Derfor den lange vandretur, mester.
Hør her.
Vi har kun mad og vand nok til at komme til Omaha.
Omaha ligger nordpå, og de går mod øst.
Ja.
De lader ikke til at skifte mening.
-I hvert fald ikke Iris. -Nej.
Og heller ikke Silas.
Ved du, hvorfor Corduroy tog med?
Jeg troede ikke, han kendte pigerne så godt.
Han kan blive tungen på vægtskålen.
Tal med ham. Få ham til at ændre mening.
-Jeg tager mig af Hope. -Okay.
Kom og se!
ADVARSEL INGEN ADGANG
Det er værd at undersøge, ikke?
Jo. Kom!
Sådan et sted, der er skjult fra verden?
Måske kan vi finde noget at spise, hvis vi er heldige.
Og få ly fra regnen.
Jeg har aldrig været inde i en rigtig high school før.
HVASS HIGH SCHOOL VI STILER HØJT
HAWKS HJEM
Er du okay?
Pis. Ja, undskyld.
Jeg ville se, om der var noget nyttigt,
mens vi ventede på vores barnepiger.
Men det er der ikke.
Hej!
Vi kan bruge dem til at samle regnvand.
Det her sted er kæmpestort.
Ingen tegn på empties, men det betyder ikke, de ikke er her.
Vores prioriteter er mad, tøj til Hope
og alt, vi kan bruge til at samle vand.
Vi kan lige så godt udnytte regnvejret.
-Ja. -Ja, som den.
Godt gået.
Vi kan dække mere, hvis vi deler os op.
Vi kan klare os selv.
Nogen lærte os: "I sidste ende handler det om undgåelse.
At holde afstand er forskellen mellem liv... og død."
Det er godt. Lyder jeg sådan?
Okay...
Silas, hold din walkie tændt. Og...
Elton, vi to står for vand. Kom.
Det er en ære.
-Så... -Hør...
Vi har ikke snakket meget siden...
Jeg håbede, vi kunne snakke, men det er fint nok.
Vi kan snakke senere.
Ja, totalt.
Fedt nok.
Silas og jeg tjekker første sal.
Forstået.
Øjnene på stilke, okay? Våbnene trukket.
Hvis I ser en af dem, løber I? Forstået?
Vi mødes her om en time. Vær forsigtige.
"Vær forsigtige."
Det hørte jeg godt!
Det er bare dig og mig, min pige.
Ja... Det handler om undgåelse...
Ha-ha! Ja.
Utroligt.
Gik folk med dem?
De prøvede at se naragtige ud.
Vent... Gjorde du?
Det kan jeg hverken be- eller afkræfte.
Åh gud, hold op!
Jeg er så flov på dine vegne.
Jeg ville grine, hvis jeg ikke var så sulten.
Så... hvad skete der?
Sidst vi snakkede,
troede du, verden gik under, og folk var nogle idioter.
Nu går du flere tusinde kilometer med empties efter en fornemmelse.
Er det for sent at genopfinde mig selv?
Tjek det ud. Der er uendelige muligheder.
Du førte mig og Felix til jer.
Blev du overtalt til det her, eller fortrød du?
Ja.
Men så fortrød jeg, at jeg fortrød.
Vil du være ærlig over for mig?
Ja.
Når du er ærlig over for mig om, hvor Cool Huck tog hen.
For nu lyder du meget som min far.
Du kom ikke!
Rektor Kallenbachs kontor? Siger det dig noget?
Jeg sad og ventede på dig hele dagen, og du kom aldrig.
Nå, ja.
-Det. -Så du glemte det.
Jeg ville gå derhen mellem mine timer,
men så kom jeg på den rigtige frase
til indledningen af den udvidede lærebog om immunologi.
Den, der gav mig bøvl, ikke sandt? Så glemte jeg det.
På det tidspunkt havde jeg en anden time...
Så besluttede jeg, at hvis du sad der hele dagen,
ville du måske tænke dig om, før du smed en stinkbombe
for at få en fridag fra skolen.
Så grublede jeg over, om det hele var et produkt
af baggrundsprocessen i min hjerne,
som fik mig til at glemme det igen, indtil...
...lige nu.
Så... vil du fortælle mig, hvad der sker med dig?
-Det sker lidt for ofte. -Det var ikke kun stinkbomber.
Det var tidsindstillede stinkbomber.
Det tog to uger at fuldende dem.
Glem det.
Du ærgrer dig nok over, at du valgte en fuser som mig.
I det mindste var du heldig med Iris.
Bureauet fortalte mig og jeres mor, at I delte tremmeseng.
I to var uadskillelige.
I havde knyttet bånd, før vi mødte jer.
Fra det øjeblik vi så jer, ville vi bare beskytte jer.
Selv hvis vi ikke kunne, vidste vi, at I ville beskytte hinanden.
Du gjorde det godt med Iris, og hun gjorde det godt med dig.
Jeg har aldrig ønsket mig en anden Iris.
Jeg elsker dig betingelsesløst.
Jeg hader bare, at du ikke ser dig selv, som jeg gør.
Fordi du er enestående.
Jeg må hjælpe Iris, før hun brænder middagsmaden på igen.
Så de stinkbomber... Ammoniumsulfid?
Helt ærligt.
Prøv 60% propylenglycol og 20% thioglycolsyre.
Det ville jeg ikke have gjort, men...
...det er ikke dårligt.
Hvad er der?
Jeg har set nogle stykker af dem.
Det er den første med et skilt.
-Tror du, det er et tilfælde? -Måske ikke.
Tror du, nogen tog dem ned og overså en?
Det ved jeg ikke. Hvis nogen tog skiltene,
er der måske noget derinde, som er værd at skjule.
Måske får vi alligevel forsyninger.
Ja. Nu skal vi bare finde det.
Hvor lærte du at gøre det?
Ikke i high school.
Okay, kom bare.
Vi leder efter noget, vi kan samle vand i.
Flasker, bægre... Alt, der holder tæt.
Forstået.
Så de billeder, du tager...
Naturvidenskab er din interesse, ikke?
Det er min raison d'être, ja.
Hey, kom her.
Ja, tag den.
Fedt!
Ved du, at der bliver forsket meget derhjemme?
Ja, men det her er meget bedre. Det her føles mere ægte.
I stedet for at studere verden i bøger og laboratorier,
ser jeg den og dokumenterer den.
Hvad med at hjælpe Iris og Hope med at finde deres far?
-Hvor passer det ind? -Det er fint nok.
De er urolige for deres far...
-De skal ikke være urolige. -Du kendte dem dårlig nok.
Nej, nu ved jeg alt, fra morgenånde til toiletvaner.
Sådan en stor oplevelse knytter bånd for livet.
Utroligt.
Fedt!
Jod.
Den hellige gral til vandrensning.
Tag det.
Godt, så kan vi gå.
Det var her ikke før.
Er det fra en empty?
Den må have været såret og slæbt sig selv væk.
Måske.
Måske ikke.
Hallo, Silas. Iris, kan I høre mig?
Silas!
Bliv bagved mig.
Der var vist fest.
SADIE HAWKINS FEST
5 BILLETTER KOM TIL TIDEN!
Døren holder. Det er okay.
Sadie... Hawkins.
Hun må have gået i skole her.
Sikkert ikke det mest nyttige.
Hvem siger det?
Lad os gå hen på lærerværelset nede ad gangen.
Måske har vi heldet med os der.
Lad mig prøve.
Det er vandskade.
Gulvet er ujævnt, og dørkarmen har givet sig.
-Den sidder fast. -Giv mig din walkie.
Tak. Felix, kan du høre mig?
Felix...
-Hør, hvad... -Måske skal batterierne oplades.
Nej, de er ætsede.
Du taler aldrig om dine forældre.
Hvordan var din far?
Du var i hæren, ikke?
-Han må have været så stolt. -Det var han.
Det er altid noget kompliceret lort med fædre.
Hvad mener du?
De har bare...
...en mærkelig måde at vise, de holder af én på.
Ja...
Beklager, Hope.
Jeg er nødt til at rejse.
Vil du bringe dig selv i fare et ukendt sted
for nogle mennesker, du ikke engang kender? Seriøst?
Det er gode mennesker, Hope. Jeg mener...
De virker sådan. Civilrepublikkens mål er vores mål.
Vi må stole på dem.
Gode mennesker ville fortælle, hvor de bringer dig hen.
Jeg er ked af, hvis jeg ikke stoler på, du ser tingene klart.
Jeg stoler på min hjerne,
og min hjerne siger mig, at vi skal stole på de her mennesker.
Hvis jeg kan lære lyse hoveder
at træne flere mennesker i de ting, som vi alle skal vide,
så er det vejen frem... Det er den eneste vej.
Den verden, du prøver at redde, er slut.
Det fortæller min hjerne mig.
Det er ikke enden.
Hvis det var, ville det være nemt, men det er det ikke.
Vi har stadig en chance. Jeg vil tage den.
Jeg opfører mig bedre.
Jeg holder op med at være en taber.
Jeg tager ikke på denne rejse på grund af dig.
-Du er ikke en taber. -Jo, selvfølgelig.
Du er frustreret. Det er ikke din skyld.
Hvad mener du?
Jeg har villet tale med dig
i noget tid om mange ting, og jeg...
Jeg kan ikke lige nu.
Men vi gør det, når jeg kommer tilbage, og det gør jeg.
Det er stort, men ikke noget dårligt.
De sagde, at vi ikke måtte kommunikere, ikke?
For Civilrepublikken tillader ikke, at beskeder kommer ind eller ud.
Jeg har hittet ud af noget.
Hvad?
Jeg har pillet ved noget gammel teknologi, som jeg vil fortælle
Omaha Rådet om, når jeg kommer tilbage, men ikke før.
Jeg viser anordningen til dig og din søster, Felix ved allerede...
Han er familie, Hope.
Har du lavet en kommunikationsanordning?
Se bare. Jeg kan også være uartig.
Det skal nok gå fint.
Jeg elsker dig.
Mere end du nogensinde vil vide.
Må jeg være ærlig omkring noget?
Ja.
I stedet for at gå rundt om et hjørne og møde noget ukendt,
kan vi lokke den frem.
Møde den på vores territorium, så at sige.
-Måske... -Bare bliv bagved mig.
Hey.
Er du okay?
Ja, jeg er bare klaustrofobisk, så jeg vil ikke tænke på det.
Den her går ingen vegne.
Kom, vi må videre.
-Vil du have noget vand? -Ja.
Jeg forstår, at du har dine grunde til at være herude. Okay?
Men du er ikke klar til det her.
Det er ingen af jer. Det ved jeg ikke engang, om jeg er.
Måske er der ikke noget rundt om hjørnet lige nu,
men det vil der være før eller siden.
Og hvis du holder af Iris, Hope eller Silas...
Du har set den her før, ikke?
Har du tænkt over, hvorfor jeg fik den tatovering?
For at minde mig selv om alt det, jeg har mistet.
Dem, jeg har mistet.
Jeg mistede også mine forældre, Elton.
Ligesom du gjorde.
Og der var andre.
Venner.
Den person, der lærte mig at lirke en lås op.
For helvede.
Jeg kan ikke miste flere, okay? Det vil jeg ikke.
Derfor har jeg brug for din hjælp. Okay?
Hjælp mig med at overbevise de andre om at vende om.
Jeg beder dig kun om at tænke over det, okay?
Bare tænk over det.
Kom.
Nu går vi.
-Gjorde en empty det her? -Nej.
Nej, det gjorde den ikke.
Hør.
Vi må finde de andre. Vi må se at komme væk herfra.
Den, der gjorde det her, er måske ikke alene.
VIL SIKKERT GÅ SIN EGEN VEJ
Hvis vi skal,
kan vi komme forbi den der empty. Gå ovenpå.
Er du tørstig?
Hvor fandt du...
Under sæderne.
Jeg har aldrig fået sodavand i en dåse før.
Hold kæft, hvor smager det godt.
Ja.
Tror de, at de vidste, hvor godt de havde det?
Sodavand, fester, billedkunst...
Friheden til at være, hvem og hvad de ville.
Bortset fra de her, havde I så ikke de ting på universitetet?
Jo.
Bare jeg havde vidst, hvad jeg ved nu.
Måske ville jeg ikke have lagt så stort pres på mig selv
for at råde bod på alting.
Leve for alle andre.
Råde bod på hvad?
Ting.
Men jeg vil fortælle dig en ting.
Jeg ville helt klart have gået til flere fester. Jeg mener...
Jeg ville ikke have været så bange for bare... at have det sjovt.
Hvad med kunst?
Åh.
-Hvad med det? -Du er... en kunstner.
Du er anderledes nu. Du leder os.
-Ja. Jeg prøver. -Det gør jeg.
Du er også anderledes.
Det, du gjorde på The Blaze...
Jeg ved, at folk talte om mig.
-Dumme folk. -De fleste.
Ja. Dumme folk.
Hvis de sagde noget om mig
og talte om, hvad de troede, jeg gjorde,
så hørte jeg det hele dagen i hovedet. Igen og igen.
Det gør jeg ikke herude.
Godt!
Du lovede mig at spille en sang, når det var sikkert.
Kom nu.
Bebe.
Okay, det er... Sådan her, ikke?
Ja.
Jeg var ikke klar over...
Jeg tog dig ikke for...
Min mormors yndlingssang.
Ved du hvad? Jeg kan lide den.
Kældertrappen bør være lige fremme.
Det her sted er en labyrint.
Tilbage.
Nej. Ikke pistolen!
Hvad fanden?
Det er så skørt at tænke på de gammeldags fester. Jeg mener...
Kvinder i balkjoler, der danser vals til sådan en sang.
Det må have været så...
...glamourøst.
Da jeg var fire år,
tog min mormor mig med til selskabsdans i seniorcentret.
Det var ikke så glamourøst.
Afsløret!
Så du kan danse? Okay, kom. Vis mig det.
Jeg kan ikke.
Jeg kan ikke huske det.
Det tror jeg ikke på.
Jeg kan virkelig ikke huske det.
Så...
Kom. Vi gør det sammen.
Kom nu...
Den vej.
Øh... Sådan her, ikke?
Det tror jeg.
Okay.
Og...
Jep. Det var okay.
Vi er ved at være der.
Kom så.
Vi kan det her.
Selvfølgelig, selvfølgelig.
Der må være en vej forbi den.
Hvis den bare ville bevæge sig eller gå væk.
Måske bevæger den sig ikke af en grund.
Se på den.
Det er, som om den står vagt.
Som hvis den forsvarede sine unger.
Hvis jeg har ret, så ved jeg, hvordan vi kommer forbi den.
Gå langsomt.
Kom.
Silas, kan du høre mig?
Du skal jagte mig, ikke?
Jeg har fundet dem!
Hey! Iris!
Silas, kom.
Den er ikke til at få op.
Er der en anden vej ud?
Der er en bagvej, der fører til kælderen.
Men der er en empty.
Vi går ned og kommer op igen.
Jeg tager mig af den empty.
I to skal blive her indtil da. Okay?
Der er noget andet, som går rundt på gangene.
Og jeg tror ikke, den er venligsindet.
Så det der med at "forsvare sine unger"?
Noget, jeg samlede op, da jeg var derude så længe.
Det er nemt at tro, at man læser en situation rigtigt.
Men nogle gange
foregår der noget helt andet,
man ikke havde nogen anelse om.
Som at du prøvede at få mig til at vende om?
For det gjorde du, ikke?
-Alle de spørgsmål. -Det skulle du gøre.
Det ville jeg have gjort for et par dage siden.
Men nu ved jeg, at jeg ikke kan.
Fædre har en mærkelig måde at vise, de holder af én på.
Måske misforstod jeg min far totalt.
Hvad mener du?
Før min far rejste,
fortalte han mig, det ikke var min skyld, jeg var så frustreret.
Jeg troede, at han bare ville gøre mig glad, men...
Måske...
Måske prøvede han at beskytte mig, ligesom den ulv.
Beskytte dig mod hvad?
Det ved jeg ikke. Noget.
Når jeg finder ham, spørger jeg ham.
Er du stadig sulten?
Jeg begynder at pakke forsyninger.
Jeg klarer det her.
Kan du høre det?
Ja. Jeg ved ikke, hvad det er.
-Vi må forbi den empty. -Ja.
Jeg åbner døren, okay, og...
når jeg siger til, åbner du den.
-Okay. -Godt så.
Okay.
Hey, hey, hey. Se på mig.
Kom så.
Lige her. Hey.
Silas. Døren.
Silas!
Hvad er det?
Jeg tror, det er et nødblus.
Pas på øjnene.
Silas, vær fors...
Silas!
Nej!
Silas? Døren!
Er du okay?
Ja. Er du?
Vi må ud herfra.
Silas!
Klamt!
Man skal have omega-3 et sted fra.
Silas, hjælp mig med døren.
Hørte du det?
Iris?
Iris!
Hope?
Vi må få åbnet den her dør. Der er empties herinde,
og det er ved at blive slemt.
Iris, vi får jer ud. Hold ud.
Skynd jer!
Den kommer.
De bliver altid ved med at komme.
Du får en frisk start.
Selv hans egen mor vidnede mod ham.
Jeg fatter ikke, at de lukkede ham ind her.
Fyren burde sidde i fængsel.
Iris!
Felix!
Silas!
-Felix! -Vi får jer ud!
Silas! Stop!
Silas!
Hey, Silas! Silas!
Silas!
Undskyld.
Da jeg hørte dig skrige...
Ja, jeg ved det. Men jeg er okay.
Er vi?
Jeg gik glip af rigtig meget.
Måske hvis jeg bare...
Eller hvis du...
Vi skulle have talt sammen.
Vi skulle have fortalt hinanden, hvad der skete den aften.
Vi ville have været der for hinanden.
Det gik vi begge glip af.
Ja...
Du er bare megasej, ved du godt det?
Ja.
Jeg blev helt urolig.
Tak.
Jeg er mere bekymret for Silas.
Så...
Hvis du havde en plan om at vende om...
Hvordan ville den fungere?
At gå tilbage gennem B.O.G. ville være selvmord.
Afhængigt af, hvor længe det tager...
...at overbevise alle, så er der veje rundt om.
-Såsom? -Vi kan sige det sådan her.
Vores sidste bedste chance er Mississippi.
Huck og jeg...
Vi kunne virkelig bruge din hjælp.
Der er sådan, vi holder alle i live.
Er du med?
Hej.
Alle er klar til at gå.
Så...
I bør efterlade mig her.
Vi efterlader dig ikke her, så...
-Jeg gjorde Elton fortræd. -Det var et uheld.
Det ved han godt.
Jeg ved, du har hørt, hvad de siger.
Hvad de sagde.
Tror du, at jeg slog min far ihjel?
Gør du?
Det er okay.
Uanset hvad du tror.
-Jeg er bare... -Lad være.
Det er lige meget.
Måske kunne jeg have gjort det selv.
Måske skulle du have ladet mig gøre det.
Men du reddede os. To gange nu.
Du gjorde det, Silas.
Hey, det er det vigtigste.
Så kom. Lad os få dig vasket.
Er du okay?
Det er du.
Vent. Øjeblik. Undskyld mig.
Har du glemt din balkrone eller...
Nej. Jeg vil bare tage et gruppebillede.
Kom så, alle skal med.
Jeg troede kun, at du dokumenterede ting.
Hvornår er du begyndt at tage billeder af mennesker?
Det ved jeg ikke.
Nu.
Kom så. Okay.
Smil.
Forsøgsobjekt A402.
Det er fint, tak.
Forsøgsobjektet viste ingen reaktion på fysisk stimuli.
Nekrotisk plasma og hjernevæske udvindes til yderligere prøver.
Resultat sammenlignes med prøver,
der blev taget under og straks efter genoplivning.
I morgen begynder vi de varierende klimaprøver som planlagt.
Og det er forsøgsobjekt A402,
kendt i livet som dr. Samuel Abbott fra Portland, Oregon.
Tak. Bring det næste forsøgsobjekt ud.
Det er fint, tak.
Forsøgsobjekt A403. forsøgsobjekt ud.