Aiemmin tapahtunutta:
Se raskaana ollut nainen, jonka näimme...
Säikytin hänet ja hän ampui äidin.
Tiesin, että jätit jotain kertomatta.
En halua olla se, jona minua pidetään täällä.
Pystytkö tappamaan niitä, jos on pakko?
Kielsin häntä lähtemästä. Huusin hänelle.
Jos haluat pitää lupauksesi, auta meitä löytämään isä.
Mahtavaa.
Koodatun kartan mukaan -
Tasavallan tutkimuslaitos on New Yorkin osavaltiossa.
Emme vielä tiedä tarkkaa paikkaa.
Siksi kannattaisikin kääntyä takaisin. Sanon vaan.
Hyvä yritys.
Saatoimme eksyä hieman,
mutta tätäkin kautta pääsee moottoritielle.
Mutta ruoka alkaa loppua ja kohta alkaa sataa, joten...
Jos Willin mainitsema väliasema olisi auttanut,
tilanne olisi nyt eri, mutta...
Ei haittaa. Keksimme kyllä jotain.
Miksi hän hymyilee?
Miksi sinä hymyilet?
Missähän Tasavalta on?
Sitähän sanotaan Salatuksi kaupungiksi.
Kun ihmiset alkoivat puhua liitosta -
Salatun kaupungin kanssa, kuvittelin sen maan alle.
Samoin. Mutta he jalostavat polttoainetta,
lentävät helikoptereilla ja viljelevät. Se ei onnistu maan alla.
Tämä tutkimuslaitos, jossa isämme on,
ei ole varsinainen Tasavalta.
Ehkä he tekevät kaiken muunkin muissa paikoissa.
Mittava resurssituotanto viittaa suureen väkilukuun,
joten turvallisuusnäkökulmasta -
on ihan ymmärrettävää, etteivät he kerro sijaintiaan.
Minusta se kuulostaa vain hämärältä.
Totta, ja isänne viestit antavat aihetta huoleen,
mutta jos heillä on teknologiaa, maataloutta -
ja toimiva hallitus, on fiksua pysyä piilossa,
vaikka se saisikin muut epäilemään heidän motiivejaan.
Kiitetään onneamme, etteivät he ole vieneet meiltä mitään.
Emme me sitä tiedä.
Mehän käymme kauppaa heidän kanssaan. Samoin Portland.
-Ja teimme puolustussopimuksen. -Mutta he veivät isämme, joten...
Loppujen lopuksi emme tiedä mitään.
Siksihän tässä kävellään, neropatti.
Kuule.
Ruoka ja vesi riittävät vain Omahaan asti.
Mutta Omaha on pohjoisessa ja he menevät itään.
Niinpä.
Ja vaikuttaa siltä, etteivät he aio muuttaa mieltään.
-Ei ainakaan Iris. -Niin.
Eikä Silas.
Miksihän vakosamettipoika lähti mukaan?
Hän ei tainnut tuntea tyttöjä kovin hyvin.
Hän voisi toimia kiilana.
Puhu hänelle. Yritä saada hänet muuttamaan mielensä.
-Minä hoidan Hopen. -Selvä.
Hei! Tulkaa katsomaan!
VAARA PYSY POISSA
Eikö tuo kannattaisi tutkia?
Joo. Mennään.
Tämä paikka on aika hyvin piilossa.
Saatamme löytää tarvikkeita, ehkä ruokaakin hyvällä tuurilla.
Ainakin se suojaa sateelta.
En ole koskaan käynyt oikeassa lukiossa.
HVASSIN LUKIO NOUSE SIIVILLESI
HAWKSIEN KOTI
Sattuiko?
Sori.
Yritin löytää jotakin hyödyllistä -
kun odottelemme lapsenvahtien paluuta.
Enpä löytänyt.
Hei!
Näihin voi kerätä sadevettä.
Valtavan iso paikka.
Tyhjiä ei näkynyt, mutta voi niitä silti olla täällä.
Etsitään ruokaa, vaatteita Hopelle,
ja astioita veden keräämiseen.
Käytetään sade hyväksemme.
-Niin. -Joo, jotain tuollaisia.
Hyvää työtä.
Tutkiminen nopeutuu, jos hajaannumme.
Pärjäämme kyllä.
Joku opetti: "Tärkeintä on välttely.
Etäisyyden pitäminen ratkaisee elämän... ja kuoleman."
Kiva. Tuoltako muka kuulostan?
Okei.
Silas, pidä radiopuhelin päällä. Ja...
Elton. Sinä tulet mukaani keräämään vettä.
Se olisi kunnia.
-Tuota... -Hei...
Emme ole jutelleet sen jälkeen kun...
Ajattelin, että voisimme jutella, mutta ei ole pakko.
Voimme jutella myöhemmin.
Joo, se käy.
Kiva.
Me tutkimme ensimmäisen kerroksen.
Selvä.
Pitäkää silmät auki ja aseet valmiina.
Jos näette tyhjän, juoskaa karkuun. Onko selvä?
Tavataan täällä tunnin päästä. Olkaa varovaisia.
"Olkaa varovaisia."
Kuulin tuon!
Meistä taisi tulla pari.
Niinpä. Tärkeintä on välttely.
Hahaa! Jes.
Eikä!
Käyttivätkö ihmiset näitä?
Halusivatko he näyttää pöljiltä?
Hetkinen... Oliko sinulla tällaiset?
En myönnä enkä kiistä.
Voi ei! Lopeta!
Hävettää sinun puolestasi.
Nauraisin, jos ei olisi niin nälkä.
Mitä tapahtui?
Viimeksi jutellessa -
puhuit maailmanlopusta ja paskoista ihmisistä.
Nyt kuljet tyhjien mailla pahan aavistuksen vuoksi.
Vieläkö ehtisin uudistaa tyyliäni?
Vaihtoehtoja olisi loputtomiin.
Johdatit minut ja Felixin luoksenne.
Puhuttiinko sinut ympäri vai iskikö epäilys?
Iski.
Mutta sitten aloin epäillä epäilystäni.
Aiotko puhua suoraan vai et?
Aion.
Heti kun kerrot, minne se kiva Huck katosi.
Nyt kuulostat enemmän isältäni.
Sinä et tullutkaan!
Rehtori Kallenbachin huone? Kuulostaako tutulta?
Odotin siellä koko päivän, mutta sinä et tullut.
Aivan.
-Sehän se olikin. -Eli sinä unohdit.
Oli tarkoitus tulla sinne välitunnin aikana,
mutta sitten keksin sopivan lauseen -
immunologian oppikirjan esipuheen alkuun.
Olen paininut sen kanssa jo pitkään. Siksi minä unohdin tulla.
Sitten alkoikin seuraava tunti,
ja tuumin, että jos istut siellä koko päivän,
voisit harkita kahdesti ennen kuin räjäytät hajupommeja -
päästäksesi koulusta.
Sitten aloin miettiä, oliko kaikki vain
aivojeni sivuprosessien tuotosta.
Se sai minut taas unohtamaan asian -
tähän asti.
Haluatko kertoa, mikä sinua vaivaa?
-Tästä on tulossa tapa. -Ne eivät olleet vain hajupommeja.
Ne olivat ajastettuja hajupommeja.
Niiden tekemiseen meni kaksi viikkoa.
Unohda.
Sinua varmaan harmittaa, kun sait tällaisen pöntön riesaksesi.
Onneksi edes Iriksesta tuli fiksu.
Adoptiotoimistosta kerrottiin, että te kaksi nukuitte yhdessä.
Olitte erottamattomia.
Olitte yhdessä jo ennen meitä.
Heti kun näimme teidät, halusimme vain suojella teitä.
Ja tiesimme, että suojelisitte toisianne, jos me emme voisi.
Sinulla oli onnea, kun sait Iriksen, ja hänellä, kun sai sinut.
En ole koskaan toivonut toista Irista.
Rakastan sinua ilman ehtoja.
Minua harmittaa vain se, ettet näe itseäsi minun silmin.
Sillä sinä olet poikkeuksellinen.
Menen auttamaan Irista, ennen kuin hän polttaa ruoan.
Käytitkö hajupommeissasi ammoniumsulfidia?
Älä viitsi.
60 % dipropyleeniglykolia ja 20 % merkaptoetikkahappoa.
Olisin itse tehnyt toisin, mutta...
Ei hassummin.
Mitä nyt?
Olen nähnyt noita ääriviivoja.
Tämä on ensimmäinen, jossa on kyltti jäljellä.
-Onkohan se sattumaa? -Ehkä ei.
Poistiko joku kaikki muut, mutta unohti tämän?
En tiedä. Jos joku poisti kyltit,
tuolla voi olla jotakin piilottamisen arvoista.
Saatamme sittenkin saada tarvikkeita.
Niin. Nyt vain pitää löytää tuonne.
Missä opit tuon?
En lukiossa.
Reitti selvä.
Etsitään vedenkeräysastioita.
Pulloja, keitinlaseja... Jotain, jossa on korkki.
Selvä.
Otat aina noita kuviasi.
Tiede taitaa olla sinun juttusi.
Onhan se aika lailla minun raison d'êtreni.
Hei, katsos tätä.
Ota se.
Hienoa!
Tiedäthän, että kotonakin tehdään tutkimustyötä?
Totta, mutta tämä on parempaa. Kouriintuntuvaa.
En tutki maailmaa kirjoista laboratoriossa,
vaan koen ja dokumentoin sen.
Entä Iriksen ja Hopen auttaminen?
-Miten se sopii kuvioon? -Oikein hyvin.
He ovat huolissaan isästään.
-En halua heidän murehtivan. -Et edes tuntenut heitä aiemmin.
Totta. Mutta nyt tiedän kaiken aamuhönkäyksestä vessarutiineihin.
Tällainen monumentaalinen kokemus yhdistää ihmiset eliniäksi.
Aikamoista.
No nyt!
Jodia.
Vedenpuhdistuksen Graalin malja.
Ota se.
No niin. Voimme lähteä.
Tuo ei ollut tuossa aiemmin.
Onko se tyhjästä?
Se on kai loukannut itsensä ja raahautunut eteenpäin.
Ehkä.
Ehkä ei.
Hei, Silas. Iris, kuuletko?
Silas!
Pysy takanani.
Näyttää juhlilta.
SADIE HAWKINS -TANSSIT
5 LIPPUA ÄLÄ MYÖHÄSTY!
Ovi kestää. Ei hätää.
Sadie... Hawkins.
Hän oli varmaan koulun oppilaita.
Nämä tuskin ovat kovin hyödyllisiä.
Kuka niin väittää?
Käydään opettajien huoneessa.
Sieltä voi löytyä jotain parempaa.
Annas kun kokeilen.
Vesivahingon syytä.
Lattia on epätasainen ja karmit ovat vinossa.
-Tämä on kunnolla jumissa. -Anna radiopuhelin.
Kiitos. Kuuleeko Felix?
Felix...
-Mitä... -Paristot pitää ehkä ladata.
Ei, ne ovat syöpyneet.
Et koskaan puhu vanhemmistasi.
Millainen isäsi oli?
Etkö sinä ollut armeijassa?
-Isäsi oli varmaan ylpeä sinusta. -Niin oli.
Isien kanssa on aina hankalaa.
Miten niin?
Heillä on -
outoja tapoja osoittaa kiintymystään.
Niinpä.
Olen pahoillani, Hope.
Minun pitää lähteä.
Vaarannat henkesi kuka ties missä -
ventovieraiden vuoksi. Oikeasti?
He ovat hyviä ihmisiä.
Ainakin tuntuvat olevan. Tasavallalla on samat tavoitteet kuin meilläkin.
Meidän pitää luottaa heihin.
Hyvät ihmiset kertoisivat, minne vievät sinut.
Anteeksi nyt, jos en luota siihen, että sinä näet asiat selvästi.
Minä luotan aivoihini,
jotka kehottavat minua luottamaan heihin.
Pääsen opettamaan kasvavia ajattelijoita,
ja kouluttamaan ihmisiä tärkeissä asioissa.
Se on ainoa tie eteenpäin, Hope.
Maailma, jonka yrität pelastaa, on jo mennyttä.
Niin minun aivoni sanovat.
Ei tämä ole loppu.
Loppu olisi helppoa, mutta tämä ei ole.
Meillä on vielä mahdollisuus. Aion tarttua siihen.
Lupaan olla kiltimmin.
Lopetan mokailun.
En ole lähdössä sinun takiasi.
-Et sinä ole mokailija. -Olenhan.
Olet turhautunut, eikä se ole sinun syytäsi.
Mitä tarkoitat?
Olen halunnut puhua kanssasi -
jo jonkin aikaa, monestakin asiasta.
En vain voi tehdä sitä juuri nyt.
Puhutaan sitten, kun tulen takaisin. Minä lupaan tulla takaisin.
Ne ovat isoja juttuja, mutta eivät pahoja.
Hehän sanoivat, ettemme voi kommunikoida.
Tasavalta ei päästä viestejä sisään tai ulos.
Minä keksin yhden keinon.
Minkä?
Se on vanhaa teknologiaa, josta kyllä kerron -
Omahan neuvostolle, kun palaan, mutta vasta sitten.
Näytän laitteen sinulle ja siskollesi. Felix tietää siitä jo.
Felix on perhettä, Hope.
Rakensitko viestilaitteen?
Näetkö nyt? Minäkin osaan rikkoa sääntöjä.
Kaikki menee hyvin.
Rakastan sinua.
Enemmän kuin tiedätkään.
Saanko ehdottaa yhtä juttua?
Joo.
Sen sijaan, että kuljemme sokkoina ja kohtaamme ties mitä,
voisimme houkutella sen esiin.
Kohtaisimme sen omilla ehdoillamme.
-Jospa... -Pysy nyt vain takanani.
Hei.
Onko kaikki hyvin?
On. Minulla on ahtaan paikan kammo, joten en halua edes ajatella asiaa.
Tämä ei pääse minnekään.
Jatketaan matkaa.
-Otatko vettä? -Joo.
Ymmärrän, että sinulla oli syysi lähteä mukaan.
Mutta et ole valmis tähän.
Kukaan teistä ei ole. En tiedä, olenko minäkään.
Tuon kulman takana ei ehkä ole mitään,
mutta jonkin kulman takana on.
Ja jos välität Iriksesta, Hopesta tai Silaksesta...
Sinähän olet nähnyt tämän, vai mitä?
Oletko miettinyt, miksi minulla on tämä?
Se muistuttaa minua kaikesta menettämästäni.
Menettämistäni ihmisistä.
Minäkin menetin vanhempani, Elton.
Aivan kuten sinäkin.
Ja muitakin.
Ystäviä.
Sen kaverin, joka opetti minut tiirikoimaan.
Hitto vie...
En voi menettää enää muita. Enkä menetäkään.
Siksi tarvitsen sinun apuasi.
Auta minua saamaan muut kääntymään takaisin.
Pyydän vain, että ajattelet asiaa.
Mieti asiaa.
Tule.
Mennään.
-Tyhjäkö tämän teki? -Ei.
Ei tehnyt.
Kuule...
Meidän pitää etsiä muut ja häipyä täältä.
Tämän tehnyt ei ehkä ole yksin.
TODENNÄKÖISIN OMAN RUMPUNSA TAHTIIN MARSSIJA
Jos muu ei auta,
voimme mennä tuon tyhjän ohi yläkertaan.
Janottaako?
Mistä löysit nuo?
Katsomon alta.
En ole koskaan juonut limsaa tölkistä.
Hitto miten hyvää!
Niin on.
Tiesivätköhän nämä ihmiset, miten hyvin heillä oli asiat?
Limsaa, tanssiaisia, maalaustunteja...
Heillä oli vapaus olla kuka ja mikä vain.
Eikö sinulla ollut kaikkea tuota yliopistossa, näitä lukuun ottamatta?
Oli.
Kunpa olisin tiennyt silloin sen, mitä tiedän nyt.
Ehkä sitten en olisi painostanut itseäni -
hyvittämään kaikkea.
Elämään kaikkien puolesta.
Hyvittämään mitä?
Juttuja.
Mutta yksi on varmaa.
Olisin käynyt enemmän tansseissa.
En olisi pelännyt hauskanpitoa.
Entä taide?
Oi.
-Mitä siitä? -Sinähän olet taiteilija.
Nyt olet erilainen. Johdat meitä.
-Ainakin yritän. -Johdat sinä.
Sinäkin olet muuttunut.
Se mitä teit siellä kokossa...
Tiedän, mitä ihmiset puhuivat minusta.
-Tyhmät ihmiset. -Useimmat ihmiset.
Aivan. Tyhmät ihmiset.
Jos joku sanoi minusta jotakin,
tai siitä, mitä he luulivat minun tehneen,
sanat pyörivät päässäni koko päivän. Uudelleen ja uudelleen.
Täällä niin ei käy.
Hyvä!
Lupasit soittaa minulle yhden biisin, kun on turvallista.
Annahan tänne.
Ole kiltti.
Näinkö nämä pannaan?
Joo.
Oho.
Oi.
En tiennytkään...
En osannut kuvitella, että sinä...
Tuo oli mummini suosikki.
Tiedätkö mitä? Minäkin tykkään siitä.
Kellarin portaiden pitäisi olla ihan lähellä.
Tämä on kuin labyrintti.
Peräänny.
Älä ammu.
Mitä hittoa?
Tuntuu hullulta ajatella sellaisia vanhanajan tanssiaisia.
Tanssiaispukuiset naiset valssaamassa tällaisen kappaleen tahtiin.
Se on ollut varmasti -
loisteliasta.
Kun olin neljä,
mummi vei minut eläkeläiskeskuksen tanssitunnille.
Ei se ollut kovin loisteliasta.
Kiinni jäit.
Osaat siis tanssia? Tule. Näytä minullekin.
En voi.
En minä muista sitä enää.
En usko sinua.
En ihan oikeasti muista.
Joten...
Tule. Kokeillaan yhdessä.
Tule nyt.
Tuohon suuntaan.
Näinkö?
Luulisin.
Okei.
Ja... oho!
Jep. Tuo oli... okei.
Kyllä se tästä.
No niin.
Kyllä me osataan.
Niinpä tietysti.
Täytyy sen ohi jotenkin päästä.
Kunpa se menisi jonnekin muualle.
Jospa siihen on syynsä, miksi se ei liiku.
Katso nyt sitä.
Aivan kuin se vartioisi tuota ovea.
Se taitaa suojella poikasiaan.
Jos olen oikeassa, tiedän, miten pääsemme sen ohi.
Mennään hitaasti.
Tule.
Silas, kuuluuko?
Sinun pitää seurata minua.
Löysin heidät.
Hei! Iris!
Silas!
Ei sitä saa auki.
Onko toista tietä?
Takaovi johtaa kellariin.
Siellä on yksi tyhjä.
Okei, me tulemme sinne kellarin kautta.
Minä hoitelen tyhjän.
Pysykää täällä siihen asti.
Käytävillä liikkuu jokin muukin.
En usko, että se on ystävällinen.
Mistä tiesit sen suojelevan poikasiaan?
Opin sen ollessani pitkään erämaassa.
On aina helppo kuvitella, että tulkitsee tilanteen oikein.
Mutta joskus -
meneillään on jotakin aivan muuta -
josta sinulla ei ollut hajuakaan.
Kuten se, että yrität saada minut palaamaan?
Sitähän se oli, vai mitä?
-Kaikki ne kysymykset. -Sinun pitäisi palata.
Pari päivää sitten olisinkin palannut.
Mutta nyt en enää voi.
Isillä on outoja tapoja osoittaa kiintymyksensä.
Taisin ymmärtää isääni aivan väärin.
Miten niin?
Ennen kuin isä lähti,
hän sanoi, ettei turhautumiseni ole minun syytäni.
Luulin hänen puhuvan mitä sattuu minun mielikseni, mutta...
Ehkäpä...
Ehkä hän yritti vain suojella minua, kuten se susi.
Suojella miltä?
En tiedä. Joltakin.
Kysyn sitä, kun löydän hänet.
Onko vielä nälkä?
Ala pakata tarvikkeita.
Minä hoidan tämän.
Kuuletko tuon?
Kuulen. En tiedä, mistä se tulee.
-Meidän pitää päästä tuon ohi. -Joo.
Tuota...
Minä avaan tämän oven.
Avaa sinä tuo toinen, kun sanon.
Selvä.
Okei.
Hei! Katso minua!
Tule tänne.
Tänne näin.
Silas. Se ovi.
Silas!
Mikä se on?
Taitaa olla hätäsoihtu.
Suojaa silmäsi.
Ole varovainen.
Silas!
Ei!
Silas! Ovi!
Oletko kunnossa?
Joo. Entä itse?
Täältä pitää päästä pois.
Silas!
Ällöä!
Jostain sitä omega-3:a pitää saada.
Auta minua tämän oven kanssa, Silas.
Kuulitko tuon?
Iris?
Iris!
Hope?
Ovi pitää saada auki. Täällä on tyhjiä,
ja tilanne on aika paha.
Saamme teidät pois sieltä. Koettakaa kestää.
Nopeasti!
Se tulee.
Aina niitä tulee.
Saat aloittaa alusta.
Oma äitikin todisti häntä vastaan.
Miksi hänet päästettiin tänne?
Hän kuuluisi vankilaan tekonsa takia.
Iris!
Felix!
Silas!
-Felix! -Pääsette kohta pois!
Silas! Lopeta!
Silas!
Hei, Silas! Silas!
Silas!
Anteeksi.
Kun kuulin huutosi...
Joo, tiedän. Mutta kaikki on hyvin.
Onko meilläkin?
Jäin paljosta paitsi.
Ehkä, jos minä olisin vain...
Tai jos sinä...
Meidän olisi pitänyt puhua.
Meidän olisi pitänyt kertoa, mitä sinä yönä tapahtui.
Olisimme voineet tukea toisiamme.
Me kumpikin jäimme ilman tukea.
Joo.
Tiesitkö, että olet aika kovaa tekoa, poika?
Niin olet.
Ehdin jo huolestua hetkeksi.
Kiitos.
Olen huolissani Silaksesta.
Tuota...
Jos olisit palaamassa kotiin,
miten se onnistuisi?
Kokon kautta kulkeminen olisi itsemurha.
Se riippuu siitä, kauanko menee aikaa -
puhua kaikki ympäri. Reittejä löytyy kyllä.
-Kuten? -Sanotaan vaikka näin.
Viimeinen toivomme on Mississippi.
Huck ja minä...
Me tarvitsemme apuasi tässä.
Näin saamme pidettyä kaikki hengissä.
Oletko mukana?
Hei.
Kaikki ovat valmiita lähtemään.
Joten...
Jättäkää minut tänne.
Emme todellakaan jätä, joten...
-Satutin Eltonia. -Se oli vahinko.
Hän tietää sen.
Tiedän, että olet kuullut ne huhut.
Mitä minusta sanottiin.
Uskotko, että tapoin isäni?
Uskotko?
Ei se haittaa.
Ajattele, mitä haluat.
-Minä vain... -Älä.
Ei sillä ole väliä.
Ehkä olisin pystynyt siihen itsekin.
Ehkä sinun olisi pitänyt antaa minun tehdä se.
Mutta olet pelastanut meidät jo kahdesti.
Sinä sen teit, Silas.
Vain sillä on väliä.
Tule. Siistitään sinua hieman.
Oletko ihan okei?
Olet sinä.
Odottakaa. Anteeksi.
Unohditko tanssiaiskruunusi?
En. Haluan vain ottaa kuvan koko ryhmästä.
Kaikki kuvaan.
Etkö sinä ota kuvia vain tavaroista?
Milloin aloit kuvata ihmisiäkin?
En tiedä.
Nyt.
No niin.
Hymyä.
Koehenkilö A402.
Siinä on hyvä. Kiitos.
Koehenkilö ei reagoi psykologisiin ärsykkeisiin.
Keräämme nekroottista plasmaa ja aivonesteitä testejä varten.
Tuloksia verrataan testeihin,
jotka tehtiin muuttumisen aikana ja heti sen jälkeen.
Huomenna aloitamme ilmastokokeet aikataulun mukaisesti.
Kyseessä on siis koehenkilö A402,
joka oli eläessään tohtori Samuel Abbott Portlandista.
Kiitos. Tuokaa seuraava koehenkilö.
Siinä on hyvä. Kiitos.
Koehenkilö A403. iitos.