Jag vill inte vara den alla tror att jag är.
Detta har hänt i "The Walking Dead: World Beyond":
Percy?
Tony?
Gillar du inte Percy?
Nej.
Man väljer inte alltid vilka man gillar.
Natten då himlen föll...
...dödade jag Eltons mamma.
Det måste ha varit nån annan.
Silas är ingen mördare.
Iris...
Det är inte möjligt.
Vi har sett honom bli galen förut. Han fick en blackout.
Han vaknade indränkt i deras blod.
Han kanske bara hittade dem.
Han säger att han inte minns nåt. Och jag tror honom.
Men vi måste se till fakta.
Tony och Percy var bedragare. De hade fiender.
Nån kanske ville hämnas.
Inget tyder på att nån annan har varit här.
Deras saker borde ha stulits.
Han var avsvimmad och hans skiftnyckel var full av Tonys blod.
Jag vill inte heller tro det.
Men det Huck säger stämmer.
-Vi har sett Silas bli galen förut. -Kom igen...
Vi har hört om hans pappa.
Ni pratar som om vi inte kände honom.
Silas är vår vän och förtjänar vårt förtroende.
Det måste finnas en annan förklaring. Vilda djur, plundrare...
Vi har inte hittat Percys lik. Tänk om han lever.
-Då kan han berätta vad som hände. -Vi har letat i flera timmar.
Vi hittade ett blodspår som tog slut vid floden.
Även om han var vid liv
skulle han inte kunna stå emot strömmen.
Varför skulle Silas ge sig på människor som hjälpte oss?
Vet inte.
Jag tror jag vet.
Jag är ledsen.
Jag såg det här härom kvällen.
Kom igen...
Det angick mig inte.
Nu gör det det.
Teckningar, än sen?
De är mina.
Pappa?
Pappa.
Du...
Vill du leva i en svinstia?
Svara! Är du en gris?
Visa respekt för huset dina farföräldrar efterlämnade!
Ska du stöka ner?
Jag ska lära dig.
Jag ska lära dig att visa respekt!
Vad sjukt.
Det är bara teckningar.
Iris, du slängde dem.
Han gick igenom våra sopor.
Han var vaktmästare.
Precis.
Det betyder inget.
Det kanske det gör. Han gillar dig, Iris.
Han var annorlunda mot dig.
Och du var annorlunda mot Percy.
Nej, det var jag inte. Han...
Lägg tillbaka dem i hans väska.
Varför då?
Iris ville inte ha teckningarna men det ville Silas.
Allt vi har är det vi bär med oss.
Silas tyckte att Iris konst var viktig.
Vi kan inte ta den ifrån honom.
Enligt boken ska vi föra honom till stan för rättegång.
Ja, jag vet.
Så du menar att vi ska gå hela vägen tillbaka?
Kanske du borde gå med honom ensam.
Tjejerna vet var deras pappa är, de vänder inte.
-Jag måste skydda dem. -Killen är större än jag.
Om han vägrar kan jag inget göra.
Nej...
Vad ska vi göra, då?
Det är vårt beslut.
Ska vi ta honom med oss eller lämna honom kvar?
Jag vet inte.
Kom inte hit! Det är farligt.
Jag är farlig.
Jag godtar inte din hypotes.
Enda gångerna jag har sett dig bruka våld
var i självförsvar.
Eller för att försvara nån annan.
-Jag gjorde dig illa på skolan. -Du försvarade Iris.
Du vill att jag ska vara rädd.
Det är jag inte.
Jag tror inte du skulle göra nån illa utan goda skäl.
Du sa det själv.
Du minns inte vad som hände.
Är det så svårt att tro att du är oskyldig?
Enligt killarna på kraftverket
ska vi lätta på elransoneringen under julen.
Inte bara två glödlampor.
Det kanske blir julbelysning i år.
Barnen i skolan skulle bli jätteglada.
Silas. I morgon...
...kanske vi kan åka och köpa en julklapp till din mamma.
Silas.
Om du inte tänker tro på dig själv
får jag göra det åt dig.
Jag tänker bevisa att du inte var inblandad.
Om det inte går...
...lämnar de kvar dig.
Nej.
Jo.
Felix skiter på sig om han får veta att du är här.
Jag letar efter Elton.
Du kan lika gärna hjälpa till.
Kan jag hjälpa er?
Väggarna är väldig tunna, Silas. Förstår du?
Jag hör saker jag helst skulle slippa höra.
Jag vill tala med din mamma.
Allt är bra...
Jag går inte förrän jag träffat henne.
Helst utan din skitstövel till pappa.
Jag vill slippa gå till polisen.
Gör inte det! Mamma är på jobbet nu.
Det är bara jag här.
Pappa gillar inte poliser. Jag vill inte göra honom arg.
Har han slagit dig?
Du kan följa med mig nu genast.
Vänta på mamma hemma hos mig.
Jag känner människor som kan skydda er.
Allt blir bra.
Ni borde nog gå nu.
Om du vill.
Hur mår du?
En dum fråga, jag vet.
Törstig?
Ropa bara om du behöver nåt.
Du.
Okej?
Mår Iris bra?
En av hennes vänner är döda.
Det kanske inte var jag.
Hör här.
Jag vill hjälpa dig.
Ge mig nåt att jobba med.
Jag minns inte.
Pappa mindes inte heller nåt efter sina blackouts.
Du dömdes aldrig för nåt brott, Silas.
Det där med din pappa...
De sa att det var självförsvar.
Var det så?
Jag skulle få börja om, sa du.
Jag har en,
troligen två, döda människor.
Och ett gäng människor jag verkligen bryr mig om.
Jag måste skydda dem.
Vad gör jag? Ska jag bara lita på dig?
Lita på att du inte utsätter dem för fara?
Jag vill inte vara sån här.
Som min pappa.
Jag vet.
-Lugn. -Det är idiotiskt.
Jag kände honom knappt.
Han försökte stjäla från oss.
Han var ett kräk.
Men ändå.
Han var okej.
Ja. Han var både och, som alla andra.
Silas också.
-Vill du att jag ska förlåta? -Det sa jag inte.
Känn vad du vill.
Var ledsen, var förbannad.
Bara du tänker på hur du kan hjälpa andra.
Det är så man håller sig fokuserad.
Du pratar med fel syster.
-Iris är den duktiga. -Jag talar om allas bästa.
Det handlar inte alltid om rätt och fel.
Man gör det som är bäst för alla.
Även om det gör ont.
Vill du ta dig till forskningsanläggningen?
Alla beslut måste handla om det.
Ibland är det som gör ont...
...nödvändigt för att lyckas.
Det är djupt nog.
Hej.
Några framsteg?
Jag trodde det skulle hjälpa att knäcka koden.
Men det påminner mig bara om att inget är som man tror.
Vi har begravt Tony.
Och satt upp namnskyltar för honom och Percy.
Trots allt...
Blackouten och blodet...
Jag känner på mig att det inte var Silas.
Man vet aldrig vad folk är kapabla till.
Jag till exempel.
Ett misstag betyder inte att man är dålig.
Silas har inte begått ett misstag. Hur många chanser får man?
-Hope! -Vi vet var pappa är nu.
Vi är så nära.
Vi kan inte låta nån stå i vägen.
Jag vill tro honom.
För om han gjorde det
borde jag ha förstått att det var på gång.
Inte om han inte ville visa det.
Han kanske försökte skydda dig.
-Det vore ännu värre. -Hur då?
I så fall lät han mig leva i en lögn.
Pappa?
Är du där?
Pappa?
Gå inte ut ensam.
Vi vill inte ha fler dödsfall.
Var har du varit?
Jag hittade honom vid floden.
Kan du hålla ett öga på honom?
Jag följde Percys spår.
Jag söker bevis för att rentvå Silas.
Hittade du några?
Jag vet inget om kriminalteknik och det är mörkt...
Det är bortkastad tid.
Nej! Vi vet inte vad som hände.
Och jag har inte haft en familj på länge.
Nu har jag en.
Silas förtjänar vår hjälp.
-Som alla familjemedlemmar. -Så du förlåter honom?
Ska han komma undan med mord?
Det är inget man kommer undan med.
Det är nåt man måste leva med.
Vi måste göra det som blir bäst.
För alla.
Det bästa vore att hålla ihop.
Pappa?
Jag menade inte att skada dig. Jag ville stoppa dig.
Snälla.
Silas.
Ja?
Lägg dig.
Litar du inte på mig?
Blunda.
Gör det.
Vill du höra hur en riktig konsert lät innan allt gick åt skogen?
Föreställ dig tusentals röster
som skriker texten.
Basgången får himlen att skälva.
När jag såg AC/DC 1988
gick arenan nästan i bitar.
Det är så här musik ska vara!
Man ska känna den i hela kroppen.
-Känner du? -Ja.
Jag känner.
Silas. Silas?
Mamma!
Nej!
Mamma, ta dig ut!
Ta dig ut!
Undan...
Håll dig undan.
Vad fan?
Du borde ha skrikit! Varför gjorde du inte det?
Det kanske inte var meningen, men du gjorde det.
Det är vad jag tror.
Varför rädda mig?
Tillräckligt många har dött.
Sover du?
Det är nog ingen som kan sova nu.
Så fort jag blundar...
Jag tänker på en sak Hope brukade säga när vi var små.
Att himlen är full av stjärnor som redan har dött.
Tomma stjärnor.
Deras ljus färdas flera miljoner kilometer
när de är borta.
Det är rena kyrkogården där uppe.
I själva verket...
...är stjärnor som vi kan se
några hundra ljusår bort.
Vi skulle märka om de var på väg att dö.
Så stjärnorna som du ser där uppe...
De lever.
Hoppas det är en tröst.
Ja, lite.
Hur klarar du det här?
Jag har också funderat.
Jag har gjort ett förhastat antagande.
Det finns inga lagar här.
Så det finns inget som säger att de vuxna ska avgöra Silas öde.
Du är det närmaste en ledare vi kommer.
Du borde vara med om beslutet.
Och jag och Hope också.
Elton, det här är inte bara ett problem vi ska lösa.
Om du vägrar att utesluta Silas
behöver vi bara en röst till.
Då är vi i majoritet och Silas kan stanna.
Hope gör det inte.
Kanske Huck...?
Inte Huck.
Han vill inte lämna nån.
Om vi håller ihop stöttar han oss nog.
Valet är ditt.
Varför sparade du dem?
De var för fina för att kasta.
Säg att du inte dödade nån.
Jag kommer att tro dig.
Jag lovade att aldrig lämna dig. Hjälp mig hålla mitt löfte, Silas.
Iris?
Vänta.
Jag tog mig loss i natt. Jag ville prata med dig.
Jag ville inte att du skulle se mig så.
Silas...
Jag önskar jag kunde säga det du vill höra.
Jag minns inte så mycket. Bara att jag var arg.
Det har hänt förr.
Det är nog nåt fel på mig.
Nej, Silas.
Tack för att du trodde på mig
och ville se mig som en hjälte. Det ville jag också.
Jag dödade pappa.
Och Percy och Tony. Jag är en mördare.
Jag vill inte orsaka fler problem för er.
Jag är ledsen att du träffade mig,
men glad att jag fick lära känna dig.
Jag glömmer dig aldrig.
Vad hände?
Han är borta.
Tror du han ändrar sig?
-Och kommer tillbaka? -Nej.
Det tror jag inte.
Allt han ville var att börja om.
Nu kanske han äntligen får göra det.
Ja.
Ska vi redan gå?
Jag har fattat ett svårt beslut.
Jag följer med Silas.
Hans chanser ökar med förnödenheter och en partner.
Det kan du inte!
Annars kommer Silas att tro i resten av sitt liv
att ingen tror på honom.
Han kommer att tro på en lögn. Jag...
Det får inte hända.
Hälsar du de andra?
Det vore för svårt att säga adjö.
Du menar allvar.
Du tänker gå.
Vi kanske aldrig ses igen!
-Vår familj... -Silas hör till familjen.
Allt blir som det är tänkt.
Det är nog meningen att jag ska hitta honom.
Och sen ska jag hitta min mamma och syster också.
-Elton... -Jag trodde det inte.
Men de kanske finns där ute, precis som triceratopshornet...
Tänk om de inte gör det.
Vad då?
Jag har ljugit, Elton.
Jag trodde jag skyddade dig, men det blev bara värre.
Jag förstår inte.
Du kan inte leta efter nån som inte finns.
Jag kan inte låta dig göra det.
Förlåt mig.
Du förlät Silas. Du kanske förlåter mig en dag.
Natten då himlen föll var jag med min mamma.
Det kom en beväpnad kvinna.
Jag visste inte förrän jag såg bilden i boken.
Det var din mamma.
Hon var rädd.
Mamma försökte lugna henne.
Vapnet avlossades och mamma...
Hon dog.
Din mamma kanske inte menade det.
Hon tappade vapnet, jag tog upp det.
Jag riktade det mot henne och det avlossades.
Överstelöjtnant, vi ser henne.
Bra. Ta in henne.
Hon är sen men hon klarade det.
Ja. Så här långt, åtminstone.
Det blir tuffare på den här sidan floden.
Hon vet, jag med.
Finns det inte nåt enklare sätt att...
Nej. Det vet vi redan.
Hon var ute och observerade, lyssnade
och blev en annan för att ta reda på att det inte finns nåt annat sätt.
Hon vet att de kan dö båda två.
Hon är här ute och riskerar allt.
För det finns inget enklare sätt.
Jag kan bara vara borta i 48 timmar.
Kommer jag inte tillbaka lär de leta.
Vår resurs?
I säkerhet.
Och du?
Jag mår bra.
Bra. Tvätta dig.
Sen pratar vi. Ta den här.
Är det...pappas?
Så du inte kommer sent. r.