Tidligere på "The Walking Dead: World Beyond":
Jeg tror vi vet hvor pappa er.
Faren din ba meg bli igjen for å passe på deg og Hope,
så Will dro istedenfor meg.
Klarer vi å knekke koden, kan vi lære mer om BRH.
Øke sjansene for å redde pappa.
Silas er ingen morder.
Vi må se på de harde faktaene.
-Hva med Percy? -Vi lette i flere timer.
Jeg skal bli med Silas.
Jeg løy for deg, Elton.
Jeg visste det ikke før jeg så bildet.
Stell deg. Og avlegg rapport.
-Ta denne. -Er den... pappas?
Vær så god. Du er sikkert sulten.
Ingen salat! Du husket det.
Vel...
-Hvordan går det med ressursen? -Bra.
Hun er ikke klar for integrering ennå.
Det kan ikke ta en evighet.
Det bør det ikke.
Jo lenger tid du bruker, dess mer øker sjansen for granskning,
uansett hvor liten kostnaden er.
Hvis noen tviler på meg, minn dem på hva jeg gjorde med ansiktet mitt.
Med armen min.
Dagene på den pokkers flåten.
Bare for å vinne deres tillit i Omaha.
Fortell dem det og be dem dra til helvete.
Jennifer...
Det kommer til å funke. Jeg skal sørge for det.
Jeg trenger bare mer tid med jenta.
ITHACA 180 KM SYRACUSE 272 KM
Vi har med oss noen andre.
-Det var uunngåelig. -Ingenting er uunngåelig.
Å isolere henne fra de andre er viktig.
Jeg vet det.
Så det skal du gjøre. Uansett hva som må til.
Klarer du det ikke, gjør vi det.
Du sa jo at BR ikke ville bruke noen flere ressurser på dette.
Vi gjør ikke det, jeg gjør ikke det. Men jeg ønsker å lykkes med dette.
For din skyld også.
Det var derfor jeg ga jentene kartet.
For å holde ting på rett kurs.
De er det.
Takk for smørbrødet.
Få deg en god natts søvn, Jennifer,
og ta med deg den, er du snill.
Hvorfor det?
Pappa forlot oss.
Men han etterlot den til oss.
Og den gjenforente oss.
I god behold, til tross for alt.
Den kan gjøre det igjen.
Hva var det?
Hvor langt unna sa du at dette stedet var?
Mellom halvannen og tre km. Det er ly.
Og hvem vet, kanskje vi finner noe å lappe dekket med der også.
Bra. Jeg er dritkald.
-Det er kaldt i kveld. -Ja.
-Like kaldt som da... -Jeg vet hva du gjør.
Jeg snakker om været.
Du vil jeg skal se for meg Elton og Silas der ute alene.
-Jeg er bekymret, og det er du også. -Selvsagt er jeg det!
Slutt å pille på skorpen.
-Jeg tenker stadig på... -Situasjonen rundt Silas var kjip.
Jeg frykter Elton skal fryse i hjel.
-Så hvorfor vil du ikke prate om det? -Fordi...
Vi lette i flere timer uten å finne ham.
Eller Silas. De ønsker ikke å bli funnet.
-Vi kan ikke gjøre noe mer. -Pass deg.
Kanskje det er karma.
-Hva? -Kanskje det er karma, sa jeg.
At vi må dra videre uten Silas og Elton.
Felix...
Hva er det?
Bare glem det. Glem at jeg sa noe.
Når begynte du å tro på karma?
-Hvordan endte du opp i Omaha? -Jeg husker ikke stort.
Står ikke alt i mappen din?
Huck, ikke sant?
Det er et kallenavn.
Scarface var tatt, så...
Kan jeg hjelpe deg med noe?
Jeg er her for å utføre et sikkerhetsinntak.
Så rart, det er jo det jeg gjør.
I så fall kan du stoppe.
-Hvem ga deg oppgaven? -Dr. Bavolar.
Omaha-politiet sendte oss denne søkeren.
-Hun er en ekssoldat. -Jeg vet hvem hun er.
Jeg har lest mappen hennes.
Du skjønner, jeg har gjennomført disse sikkerhetsklareringene
i fire år nå.
Uten hjelp.
Ja, men du har ikke en doktorgrad i kriminalpsykologi
og en mastergrad i atferdspsykologi.
Eller har du det?
Nei. Det er logisk at avdelingen vil ha en psykologiekspert.
Beklager. Ingen sa noe til meg.
Dr. Bavolar foreslo at vi kunne intervjue henne sammen.
Det vil hjelpe å ha noen med din erfaring i rommet.
SIKKERHETSREGLER RESPEKTER FARENE
-Will Campbell. -Huck.
Du skal gjennomføre noen psykologiske tester i dag.
Kan jeg ikke bare klandre moren min for alt?
Vent. Vi har visst fått selskap.
Hold lommelykten stødig.
Hva i helvete? De sitter fast i noe.
Det er piggtråd.
Vi må kjempe oss forbi dem. Følg med bak dere.
Går det bra?
-Ja. -Felix!
Huck!
Jeg skal rydde vei. Følg meg.
Går det bra, Felix? Hva skjer?
Ingenting. Jeg skar meg bare på piggtråden.
Er du sikker på at det er alt?
Det går bra med meg. La oss bare dra mot målet vårt.
VINDEN VINNER ALLTID
TIL ELTON, MIN LILLE OPPDAGELSESREISENDE
Hallo?
Du...
Hvordan i helvete fant du meg?
Jo raskere vi finner noe vanntett i gummi,
desto raskere kan vi kjøre videre.
MAN TRENGER IKKE Å VENTE MED Å TENKE PÅ FREMTIDEN
-Dette stedet ser hjemsøkt ut. -Hele verden er hjemsøkt.
De må ha dratt herfra. Vi må allikevel være varsomme.
La oss sjekke det ut!
Kom an, Hope. Du blir med meg.
Vi ses senere.
Kom igjen!
Jeg biter ikke.
La meg være ærlig:
Det føles som du unngår meg iblant, småen.
Det er flaks for meg at Hope fant deg.
Du kunne ha trent sammen med oss.
Du spurte aldri.
Hope trengte det. Strukturen, disiplinen...
Hun trente bare fordi hun ville stikke til Omaha.
Du visste vel det?
Ja visst.
Det er helt utrolig hvor ulike dere er.
Du brukte bare noen uker på å lære det Hope måtte øve på i månedsvis.
Da jeg var 16, var jeg akkurat som henne.
Jeg var impulsiv.
Men du er slik jeg ønsket å være.
Disiplinert. Prinsippfast.
I talen du holdt før du dro...
...sa du at du ikke stolte på BR.
Jeg forstår deg.
Men kanskje...
Kanskje faren din ikke har det så ille som vi tror.
Hvorfor sier du det?
Jeg tenker bare på hvor lett det kan være å overanalysere ting.
Særlig for en som er så smart som deg.
Vi bør lete videre.
Å...
Det rommet er ikke for oss.
De som bodde her... er her ennå.
Men de lever ikke.
Jeg sjekker her nede.
Det er ingenting å hente her.
Vi må droppe bilen og gå resten av veien.
Er du sikker?
Jeg er sikker.
145 km nordøst er det litt fjellterreng.
Går det bra med beinet ditt? Klar til å klatre?
Ja, ok.
Jeg henter jentene. Vi møtes utenfor om fem minutter.
Du har lagt igjen jakka di hjemme hos meg.
Det er min gamle.
Slapp av, det er jo ikke tannbørsten min.
Hold kjeft!
Lager du middag, lager jeg pannekaker.
Avtale.
Vet du hva denne kåken mangler?
Øh... Vinglass,
gode håndklær, brødrister, nytt teppe...
Jeg vet ikke, kanskje en lampe.
Ja. Og...
...en hund.
Ja... Nei.
Dyr skal adopteres bort i østkvadranten i dag.
-Hvis jeg ser en valp... -Jeg sa nei.
Ok... Hva er i veien med deg?
Du har vært i dårlig humør i det siste.
Leo fortalte meg i går kveld
at han vil at jeg skal passe på jentene hjemme mens han er borte.
Og... det er negativt? Hvis du ble med i sikkerhetsteamet,
ville du vært borte i flere måneder, kanskje år.
Du vet vel at han mener du er bra for meg?
Å, han er altså smart!
Hva om han bare vil jeg skal bli her på grunn av oss? Fordi...
Du er lykkelig.
Noe du har lov til å være, i tilfelle du ikke visste det. Her.
Jeg skylder ham alt.
Han trengte jo ikke å redde meg.
Men det gjorde han.
-Og hvis noe skjer med ham... -Ingenting vil skje.
Kanskje bortsett fra Huck, er vi to åpenbart de best egnede til å...
-Greit, så be Leo ta deg med. -Det kan jeg ikke.
Han fikk meg til å love å passe på Hope og Iris.
Ok, så du kan hverken bli her eller dra.
Du kommer til å lide uansett.
Du stoler ikke på at noen andre vil klare å ta seg av ting.
Du er så kontrollerende at du ikke engang lar meg lage kaffe til deg.
Hva snakker du om?
Selv om noen reddet livet ditt,
må du ikke leve resten av det for den personens skyld.
Skal du fortelle meg hvorfor du gjør dette?
Jeg kommer til å dø. Du vet det, ikke sant?
Jeg må prøve å redde deg.
Hvorfor det?
Vinden... ledet meg til deg.
Det er et tegn på at jeg må redde deg, så det skal jeg gjøre.
Vinden...
Nei, du kan ikke kjempe mot den.
Den tok faren din.
Og moren din... Den dritten suste gjennom henne som en orkan.
-Hun fikk panikk og skjøt folk... -Hold kjeft!
Ti stille. Jeg er overhodet ikke som moren min.
Hva med Hope? Er du som henne?
Hun var liten.
Mamma har ingen unnskyldning.
Vel...
...om du er fast besluttet på å redde meg,
bør du finne ut hvor jeg lekker.
Lappe meg sammen før jeg dør.
Det er ikke du som snakker. Dette er kun en stressreaksjon som...
Bla, bla, bla... Vet du hva jeg tror?
Jeg tror du er redd.
Jeg tror du er redd
for å finne ut hva din venn Silas gjorde mot meg med skrunøkkelen sin.
Nei.
Jeg er ikke redd.
Overraskelse, Rocket Man.
Jeg ble skutt.
En slags blokade.
Det ser ut til å være en til lenger bak. Vi bør gå rundt.
Det er en bakgate på den andre siden. Kom an.
Dette klarer vi.
Opp med farta, Carlucci!
Ok.
Å, helvete!
Slapp av, ok? Det er ikke så ille. Her.
Ok.
La oss se om såret har blitt verre.
Hvordan klarte fallet å skade det så hardt?
I går kveld, da vi møtte tommingene, satte jeg det fast i piggtråden.
-Så rullet du det da du hoppet. -Ja.
-Jeg burde ha sagt noe. -Ja, det burde du.
-Vi kunne ha senket farten. -Jeg er lei for det.
Ok?
Jeg er det.
Det er ikke så ille, ok?
Jeg begynte å ta antibiotika før vi dro, bare i tilfelle,
og jeg takler smerten. Det er ikke så farlig.
Det vil bli bra igjen. Vi finner en løsning.
Ja...
Kanskje vi kan finne noe å holde det stabilt med.
-Fjerne noe av presset. -Ja, la oss ta en titt.
Herregud, Felix.
Du kommer ikke til å dra noe sted på en stund, og det vet du.
-Tenk at vi har to mesterkokker. -Åh.
Gulrøttene kunne vært litt bedre.
-Jeg lagde dem. -Jeg... syns de er kjempegode.
Jeg hører de skal
gi Romano en partner, så du får to sikkerhetsvakter.
Ja, det stemmer.
Jeg trodde det var Dwyer,
men hun sa det ikke var henne, så...
Det overrasker meg at de ikke spør deg hvem du vil ha.
Det er meg.
Hva for noe?
-Jenter, kan dere hente desserten? -Ja.
Jeg forstår ikke.
-Hvorfor gjorde du det? -Skylden er ikke hans.
Jeg ba om å få bli med.
Will fortalte meg at du ønsket dette,
men ikke turte å spørre, så jeg...
Felix.
Jeg har alltid ønsket det som er best for deg.
Ja...
Jeg går og ser til jentene.
Jeg drar for din skyld.
Så du skal slippe å bekymre deg for ham.
Og når jeg er tilbake...
...vil kanskje ting endre seg.
Du vil at jeg skal endre meg, hva?
Jeg elsker deg, Felix.
Jeg elsker deg veldig høyt.
Men det er ikke ditt ansvar å passe på alle andre.
Du må lære å gi slipp på det.
Sette din lit til andre personer.
Til meg.
Kom igjen, Percy.
Våkn opp, vær så snill.
Hvem gjorde dette mot deg?
Var det...
Har det noe å si hvem som gjorde det? Jeg finnes bare i fantasien din.
Hva legger du på meg?
Grøtomslag. Det bør trekke ut infeksjonen,
sett at du ikke fikk noe alvorlig, som stafylokokker eller MRSA.
Du kaster bort tiden, småen.
Se på meg, Korderoy.
-Jeg er døende. -Nei, det er du ikke.
Det er ikke over.
Ikke det? Se bak deg.
Jeg er så lei av å lete etter ting her.
Hva driver vi egentlig med?
Det vet du.
Felix vil ikke komme seg 1,5 km til med den foten,
langt mindre til forskningsanlegget.
Kan han ikke løpe fra tomminger...
Felix har beskyttet oss i flere måneder, så nå skal vi beskytte ham.
Og hva om den ekstra uken det tar oss å komme dit,
blir utslagsgivende for pappas velvære...
Hva prøver du å si? At vi skal forlate ham?
Nei, det er ikke det jeg sier. Jeg bare...
-Vi må finne en løsning. -Vel, vi skal ikke forlate ham.
Skulle noen ganger ønske jeg hadde et kart som gjorde meg klok på deg.
-Jeg kommer bare til å dø uansett. -Nei. Jeg skal redde deg.
Det er greit.
Det er greit å dra sin vei og redde seg selv.
Nei, det skal jeg ikke. Jeg er ikke henne.
Elton.
Hør på meg, ok? Se deg rundt.
Det er over og ut for meg.
Men ikke for deg.
Slapp av. Vi har litt tid.
Kom igjen.
Verden her ute er sprø, ikke sant?
Full av gode mennesker som noen ganger skuffer oss, men...
...den er pokker meg vakker.
Du er ikke lenger bare fyren bak kameraet, Elton.
Du er en del av det nå.
Det var ikke planen.
Det er aldri det.
Du ville ikke at jeg skulle dø.
Det var nobelt av deg.
Men å prøve å redde en fyr som trolig allerede er død?
Det er ikke verdt det.
Du kan leve, Elton.
Redde andre folk i fremtiden.
Folk som kan forandre verden.
Verden kan ikke forandres.
-Det er bare 15 år til... -Vi blir utryddet?
Er du sikker på det?
Ja. Moren min studerte...
Moren din hadde nok mer tro på folk enn du tror.
Hvis hun virkelig trodde verden ville gå under,
hvorfor fikk hun deg?
Hvorfor fikk hun søsteren din?
Jeg tror jeg vet grunnen.
At til tross for hva hun skrev i manuskriptet sitt,
så trodde hun innerst inne
at folk hadde en sjanse.
En stor og vakker verden venter på deg der ute, Elton.
Dra.
Kjemp for den, vær modig.
Slik hun visste du kunne være.
Nei.
Er transporten til Omaha klar til å dra?
Ja. Et BRH-helikopter skal hente dem derfra.
-Hvor er søsteren din? -Hun kommer ikke.
Hun er fortsatt sint for at jeg drar.
Jeg henter resten av koffertene dine.
Så leit at Hope tar det slik.
Vel...
Jeg minner meg selv stadig på
at sinne bare er sjelens forsøk på å unngå sorg.
Noen folk klarer ikke å ta farvel.
Nei.
Det er meningsløst å prøve å løpe fra smerte.
Den vil bare sitte der tålmodig
og vente på at man skal bli for sliten til å løpe.
Kan du lage en kopp til meg?
Romano venter nede med transporten.
Ja, vel...
Romano kan vente, ikke sant?
Jeg tenkte det ville være lettere å ta motorveier.
Nei.
Vi holder oss til den originale planen.
Men du vil ikke klare å gå i fjellet.
Det stemmer.
Du skal bli med oss.
Dere trenger meg ikke.
Dere trenger meg ikke til å sinke dere og sette dere i mer fare.
Selvsagt trenger vi deg.
Dere gjorde det i begynnelsen, men ikke nå lenger.
Du er fullt i stand til å gjøre dette, Iris.
Du er det.
Jeg har tro på deg.
Jeg har tro på den du har blitt.
Den du er i ferd med å bli.
Felix...
Vi drar i morgen tidlig.
Når vi har funnet ut hva som foregår med Leo, kommer vi tilbake.
Ja.
Ok.
Ikke vær bekymret for oss.
Dette klarer vi.
Ja.
Det vet jeg.
Jeg er glad i deg, Huck.
Ja, det er du.
Og jeg er glad i deg.
Vær forsiktig, ok?
For noe piss.
La meg gjøre det.
Det er vanskelig, men noen ganger må man ta valg som...
Nei! Dette bør ikke være et valg. Vi bør ikke engang diskutere det!
Se nøye etter.
Ikke noe piss.
Gjør det, så innser du at formålet ditt er å finne Leo.
Faren din.
Syns du virkelig vi bør dra uten Felix?
Han er en fare for seg selv der ute.
Blir han her, er han trygg.
Da overlever han.
Er det ikke det du ønsker?
Hei.
Øh...
Du og Huck står hverandre ganske nær, ikke sant?
Ja, hvordan det?
Hva har hun fortalt deg om fortiden sin?
Hun var i militæret.
Moren hennes døde da hun var liten.
Hun ble funnet på en flåte. Hvorfor spør du meg om dette?
-Kanskje vi ikke kan stole på henne. -Hva?
Noe skurrer med henne.
Hvor kommer dette fra?
Jeg har trodd det en stund, jeg kan bare ikke forklare det.
Så ikke gjør det.
Det du sier, høres sprøtt ut.
Se så fort hun ga slipp på Felix.
Huck vil heller ikke forlate Felix, men vi må gjøre det.
Hva forstår du ikke med det? Har hun plutselig blitt upålitelig
fordi hun tar vanskelige valg?
Det er ikke det jeg sier.
Jeg sier at jeg har en magefølelse, og jeg ber deg stole på den.
Huck har stilt opp for meg på måter du ikke forstår.
Hun reddet livet mitt.
Hun har aldri dømt meg.
Sier du at jeg har det?
Helt siden jeg fortalte hvordan mamma døde, har du sett på meg annerledes.
Vi har latt som ingenting har endret seg, men det stemmer ikke.
Alt har endret seg mellom oss.
Uansett hvor mye vi later som det motsatte.
Huck hører etter.
Hun forstår.
Og ja...
...jeg fortalte henne alt.
Hva i helvete foregår med deg?
Kanskje du bare ikke kjenner meg like godt som du tror.
Skulle du stikke til Omaha?
Hadde du overhodet tenkt til å fortelle meg det?
Nei.
Vi må ta en prat.
-Det er midt på natten, jenta mi. -Vi må dra. Med en gang.
Iris nekter å dra uten Felix, og han kommer bare til å sinke oss.
La meg hente tingene mine.
Hallo?
Felix? En eller annen?
Skal jeg bære ryggsekken din?
-Takk. -Det er ingen stor sak.
Jeg har båret mye tyngre sekker enn dette.
Nei.
Jeg mener: Takk for at du har tro på meg.
Jeg er sterkere enn jeg noensinne har vært
takket være deg.
Takk for det, Hope.
Jeg er glad for at du syns det.
Gi meg et øyeblikk, ok?
Kom igjen, Felix. Svar.
Vær så snill.
Hallo? Felix?
Elton?
Er det deg?
Ja, det er meg. Jeg er sammen med Percy.
Hva for noe?
Jeg fant Percy, men han er skadet.
-Fortell meg hvor dere er. -Vi er omtrent...
...femten kilometer til sørvest.
Du er våken! Jeg prøver å skaffe deg hjelp.
Nei.
Det var hun som skjøt meg.
Elton?
Elton.
-Felix. De er borte. -Hva for noe?
Hope. Huck. Jeg finner hverken dem eller tingene deres, og...
Forlot de oss bare?
Angrer du på dette?
Nei.
Skulle noen ganger ønske jeg hadde et kart som gjorde meg klok på deg.
FLÅTE
PLANTET
PLANTET AGENT PÅ FLÅTE PÅ VEI TIL NEW YORK
MED RESSURSEN + FIRE. ALLE FIRE KAN OFRES.
Hvor er pistolen min? ALLE FIRE KAN OFRES.