Az előző részek tartalmából...
Tudjuk, hol van apa.
Apátok megkért, hogy vigyázzak rátok, így Will átvette a helyem.
Ezt megfejtve többet megtudunk a PKH-ról. Növelné apa megmentésének az esélyét.
Silas nem gyilkos.
A tényeket kell néznünk.
- És mi van Percyvel? - Órákon át kerestük.
- Megyek Silas után. - Hazudtam neked, Elton.
Nem tudtam, ki az, míg nem láttam a könyvben.
- Beszélünk, ha tisztálkodtál. Tessék! - Ez apáé?
Tessék! Biztosan éhes vagy.
Saláta nélkül. Nem felejtetted el.
- Szóval mi a helyzet a célszeméllyel? - Minden rendben.
Még nem áll készen az integrációra.
Nem tolhatjuk ki a határidőt.
Nem szabad.
Minél tovább tart, annál sanszosabb egy esetleges vizsgálat,
bármennyire is csekély az ezzel járó kiadás.
Ha bárki kételkedik bennem, emlékeztesd őket, mit tettem az arcommal,
a karommal, és hogy hány napig voltam azon az átkozott tutajon!
Mindezt az omahaiak bizalmáért. Mondd meg nekik ezt, és hogy bekaphatják!
- Jennifer! - Sikerülni fog! Megoldom.
Több idő kell a csajra.
Mások is vannak velünk.
- Elkerülhetetlen volt. - Semmi sem elkerülhetetlen.
Létfontosságú egyedül elhozni őt, és elkülöníteni a többiektől.
- Tudom. - Akkor ezt csináld!
Kövess el mindent, hogy összejöjjön! Ha nem sikerül, akkor majd mi megtesszük.
Nem úgy volt, hogy a PK nem fektet több forrást ebbe?
Ez így van. De szeretném, ha ez sikerülne.
A te érdekedben is. Ezért adtam oda a lányoknak a térképet.
Hogy minden terv szerint menjen.
Minden úgy megy.
Köszi a szendvicset!
Pihend ki magad, Jennifer!
És kérlek, vedd azt fel, mielőtt elmész!
Miért?
Apa elhagyott minket.
De ránk hagyta az órát.
Ami összehozott minket.
Épen, egészségesen. A történtek ellenére.
Talán újra összehoz minket.
Mi volt ez?
Mit mondtál, milyen messze van az a hely?
Pár kilométernyire. Egy menedékhely.
Ki tudja, talán találunk valamit az abroncs befoltozására.
Helyes, mert szétfagy a seggem!
- Hideg van. - Igen.
- Még nem volt ilyen. - Tudom, mit csinálsz.
Az időről beszélek.
Azt akarod, hogy Eltonra és Silasre gondoljak.
- Aggódom értük. Tudom, hogy te is! - Még szép!
Nem téphetjük fel folyton a sebeket.
- Arra gondolok, hogy... - Sajnálom, ami Silasszel történt.
És félek, hogy Elton halálra fagy.
- Akkor miért nem beszélsz róla? - Mert órákig kerestük, és nem találtuk.
Ahogy Silast sem. Le akartak lépni.
- Nem tehetünk semmit! - Hagyjuk!
- Talán a karma intézte így. - Micsoda?
Lehet, hogy a karma intézte úgy, hogy Silas és Elton nélkül menjünk tovább.
- Felix! - Mi van?
Jól van, hagyjuk! Inkább meg sem szólalok!
Mióta hiszel a karmában?
- Hogy került Omahába? - Nem sokra emlékszem.
Nincs benne az aktámban?
Huck, ugye?
Ez a becenevem. A Sebhelyesarcú már foglalt volt.
Segíthetek?
- A biztonsági ellenőrzés miatt jöttem. - Ez furcsa. Én is épp azt csinálom.
Akkor talán jobb, ha abbahagyja!
- Elmondaná, hogy ki küldte? - Dr. Bavolar.
A jelölt az omahai rendőrséghez tartozik, mert a hadsereg tagja volt.
Tudom, ki ő.
Olvastam az aktáját.
Tudja, én már négy éve végzek efféle biztonsági átvilágításokat.
Segítség nélkül.
De nincs doktorija kriminálpszichológiából,
sem mesterdiplomája viselkedéspszichológiából.
Vagy van?
Nincs. Érthető, miért hívtak egy specialistát.
Sajnálom! Nekem nem szóltak.
Dr. Bavolar szerint végezhetjük együtt a kihallgatást.
Segítene egy ilyen tapasztalt személy jelenléte.
- Will Campbell. - Huck.
Ma pszichológiai teszteket fog elvégezni.
Nem foghatok mindent az anyámra?
Várjatok! Jön pár élettelen.
Ne mozgasd a lámpát!
Mi a picsa? Beakadtak valamibe.
Szögesdrótba.
El kell mennünk mellettük! Nézzetek a lábatok elé!
Jól vagy?
- Igen. - Felix!
Huck!
Csinálok utat. Kövessetek!
Jól vagy, Felix?
- Mi a baj? - Semmi. Csak megvágott a szögesdrót.
- Biztosan ennyi az egész? - Jól vagyok. Jussunk el az úti célunkhoz!
MINDIG A SZÉL GYŐZ AMELIA MAY ORTIZ
AZ ÉN KIS FELFEDEZŐMNEK, ELTONNAK
Hahó!
Te!
Hogy találtál rám?
Keressünk valami gumifélét, ami vízálló,
hogy újra útnak eredhessünk!
Ez a hely!
GONDOLJON A JÖVŐJÉRE
- Mintha kísértetjárta lenne. - Az egész világ olyan.
Biztosan kiürítették a helyet. Azért legyünk óvatosak!
Nézzünk szét!
Hope! Te gyere velem!
Később találkozunk!
Gyere! Nem harapok.
Őszinte leszek veled.
Néha olyan, mintha kerülnél, kölyök.
Örülök, hogy Hope rád talált.
Edzhettél volna velünk.
Sosem kértél meg rá.
Hope-nak szüksége volt a rendre és fegyelemre.
Ő csak azért akarta, mert ki akart szökni Omahába.
Te tudtad ezt, ugye?
Igen. Persze!
Fura, mennyire különböztök.
Te hetek alatt megtanultad azt, ami Hope-nak hónapokig tartott.
Tizenhat évesen olyan voltam, mint ő.
Csak az ösztöneimre hagyatkozhattam.
De itt vagy te. Ilyen akartam lenni. Fegyelmezett, tisztességes.
Volt az a beszéded, mielőtt eljöttünk.
Azt mondtad, ne bízzunk a PK-ban. Ezt abszolút megértem.
De talán apukád helyzete nem is olyan rossz, mint gondoljuk.
Miből gondolod ezt?
Nem is tudom. Csak néha túlgondolunk bizonyos dolgokat.
Különösen az ilyen eszes emberek, mint te.
Nézzünk szét!
Az a szoba nem nekünk való.
Azok, akik itt éltek, még itt vannak.
De már nem élnek.
Szétnézek odalent.
Nem jártunk jól a hellyel. Semmi sem maradt itt.
Ott kell hagynunk a kocsit, és gyalog kell tovább mennünk.
Ez biztos?
Igen.
Úgy 140 kilométer még, északkelet felé, hegyvidéki terepen.
Jó a lábad? Jöhet egy kis hegymászás?
Igen, rendben van.
Szólok a lányoknak. Találkozzunk odakint, öt perc múlva!
Tudtad, hogy nálam hagytad a dzsekidet?
Az a régi dzsekim.
- Nyugi! Nem a fogkefém maradt itt. - Fogd be!
- Sütök palacsintát, ha csinálod a vacsit. - Benne vagyok.
Tudod, mi kellene ide?
Pár borospohár, jobb törölközők, egy szendvicssütő, egy új szőnyeg.
Esetleg egy lámpa.
Igen, és mi még?
- Egy kutya. - Az nem!
A keleti negyedben ma örökbefogadás van. Ha találok egy kutyát...
Azt mondtam, nem!
Jól van. Valami bajod van?
Mostanában rossz kedved van.
Leo tegnap azt mondta, vigyázzak a lányaira, míg távol lesz.
És ez rossz dolog? Ha csatlakozol a biztonsági csapatához,
hónapokig távol leszel. Talán évekig.
Tudtad, hogy szerinte passzolsz hozzám?
És még okos is a fickó!
És ha csak miattunk akarja azt, hogy maradjak? Mert...
Boldog vagy.
Amihez jogod van, ha nem tudnád. Tessék!
Mindent neki köszönhetek. Nem kellett volna megmentenie, igaz?
Mégis megtette.
- És ha történik vele valami... - Semmi sem lesz vele.
Talán mondjuk Huckot leszámítva mi vagyunk a legalkalmasabbak arra, hogy...
- Akkor szólj Leónak, hogy menni akarsz! - Erre nem kérhetem csak úgy meg.
Megígértette velem, hogy vigyázni fogok Hope-ra és Irisra.
Szóval nem maradhatsz, nem mehetsz el. Mindenhogy szarul jársz.
Semmit sem szeretsz másra bízni.
Annyira irányításmániás vagy, hogy még egy kávét sem főzhetek le.
Miről beszélsz?
Attól, hogy valaki megmentette az életed,
még nem kell egész életedben vezekelned érte.
Elmondod, miért csinálod ezt?
Meg fogok halni, ugye tudod?
Meg akarlak menteni téged.
Miért?
A szél vezetett el hozzád.
Ez egy jel arra, hogy meg kell tennem, szóval megteszem.
A szél? Az ellen nem küzdhetsz.
Elvitte az apádat.
És anyádat is. Áthatolt rajta, mint egy hurrikán.
- Kiakadt, emberekre lövöldözött. - Fogd be!
Fogd be a szád! Közel sem vagyok olyan, mint az anyám!
És Hope-pal mi van? Rá hasonlítasz?
Ő akkor még kicsi volt.
Anyám tettére nincs mentség.
Nos, ha ennyire meg akarsz menteni,
akkor keresd meg, hol vérzek! Lásd el a sebeimet, mielőtt elvérzek!
Te nem is vagy itt. Ezt csak a stressztől képzelem be.
Bla-bla-bla! Tudod, mit gondolok?
Szerintem félsz.
Félsz, hogy rájössz, mit csinált velem Silas cimborád egy villáskulccsal.
Nem!
Nem félek.
Meglepetés, Rocket Man!
Lelőttek.
Ez valamiféle blokád.
Úgy tűnik, ezen túl is van egy. Kerüljük meg!
- A túloldalt van egy sikátor. Gyertek! - Erre is átjutunk!
- Gyere már, Carlucci! - Jól van.
Basszus!
Csak nyugalom! Nem olyan vészes. Itt jó lesz.
Okés.
Nézzük meg a sebet, hogy rosszabbodott-e!
Még mindig nem értem. Egy eséstől hogy lehet ilyen csúnya?
Sehogy. Tegnap az élettelenek között kihasította egy darab szögesdrót.
- És az ugrásnál nagyobb lett a seb. - Igen.
- Szólnom kellett volna róla. - Igen.
- Lelassíthattál volna minket! - Sajnálom! Okés?
Tényleg.
De annyira nem vészes, oké?
Szedtem antibiotikumot, mielőtt eljöttünk. Az ilyenek miatt.
Bírom a fájdalmat. Nem nagy ügy.
Be fog gyógyulni. Kitalálunk rá valamit.
Igen.
Keressünk valamit, amivel stabilizálhatjuk!
- Nagy a nyomás rajta. - Nézzünk szét!
Jézusom, Felix!
Ugye tudod, hogy ezzel egy ideig sehová sem mész?
Nem tudtam, hogy mesterszakácsok vagytok. De mondjuk a répa nem a legjobb.
Hoppá!
- A répát én csináltam. - Nagyon ízlik!
Úgy hallottam,
hogy a biztonsági csapatodnál csatlakozik valaki Romanóhoz.
Igen, jól hallottad.
Azt hittem, Dwyer lesz az, de azt mondta, hogy nem ő az.
Fura, hogy meg sem kérdezik, kit akarsz.
Én vagyok az.
Hogy mi?
- Lányok, hoznátok a desszertet? - Persze!
- Nem értem. Miért csinálod ezt? - Nem az ő hibája.
Én akartam elmenni.
Will elmondta, hogy ezt akarod, de félsz megkérdezni tőlem, így...
Felix!
Én mindig is a legjobbat akartam neked.
Igen.
Megyek a lányok után.
Miattad megyek el, hogy ne kelljen aggódnod miatta.
És amikor visszajövök, akkor talán minden más lesz.
Arra számítasz, hogy megváltozom?
Szeretlek, Felix!
Nagyon szeretlek!
De nem a te faladatod mindenkit a hátadon cipelni.
Rá kell jönnöd, hogy hagyhatnál fel ezzel!
Bíznod kell másokban!
És bennem.
Gyerünk, Percy! Kérlek, ébredj fel!
Ki tette ezt veled?
Csak nem...
Számít az, ki tette? Csak a képzeleted szüleménye vagyok.
Mi ez a szar, amit rám raksz?
Dunsztkötés. Megszünteti a gyulladást.
Ha ez nem staphylococcus vagy meticillin-rezisztencia.
Hagyjuk is!
Csak az idődet vesztegeted, kölyök!
- Nézz rám, Bársonykabát! Haldoklom. - Ez nem igaz!
Még nincs vége.
Tényleg? Akkor fordulj meg!
Elegem van a hely átkutatásából!
- Mégis mit csinálunk? - Tudod jól.
Felix ilyen lábbal egy kilométert sem tud megtenni,
tovább meg pláne nem juthat el. Ha nem tud elfutni az élettelenek elől...
Felix hónapok óta vigyáz ránk, most nekünk kell vigyáznunk rá.
És ha miatta egy héttel később érünk oda,
és akkorra már apa...
Mire célzol? Hogy hagyjuk itt?
Nem ezt mondtam.
- Ki kell találnunk valamit. - Nem fogjuk itt hagyni, Hope.
Néha azt kívánom, bárcsak lenne hozzád egy térképem!
Úgyis meghalok.
Nem fogsz meghalni! Megmentelek!
Semmi baj!
Menj, mentsd magad!
- Nem! Én nem vagyok olyan, mint anyám! - Hé, Elton!
Figyelj rám, okés? Nézz körbe!
Nekem annyi.
De neked még nem.
Semmi baj. Még van pár percünk.
Menj!
Őrült egy világ ez, igaz?
Tele van jó emberekkel, akik néha csalódást okoznak.
De átkozott gyönyörű.
Már nem csak a kamera mögötti srác vagy, Elton.
Már az egész része vagy.
Ennek nem így kellett volna lennie.
Mindig ez van.
De igazán nemes cselekedet tőled az, hogy nem akartál hagyni meghalni.
Megmenteni egy fickót, akinek már úgyis annyi?
Nem éri meg.
Most már élhetsz, Elton!
Megmenthetsz más embereket. Olyanokat, akik megváltoztathatják a világot.
A világot nem lehet megváltoztatni, mert úgy 15 éven belül...
Úgyis kihalunk?
Biztos vagy ebben?
Igen. Anyám tanulmányai alapján...
Szerintem anyukád jobban hitt az emberekben, mint gondolod.
Ha tényleg azt hitte volna, hogy vége lesz, miért szült meg téged
és a nővéred?
Szerintem azért, mert a kéziratában leírtakkal ellentétben
legbelül hitt abban, hogy az embereknek van esélyük.
Vár rád egy csodálatos világ, Elton.
Menj!
Küzdj érte! Légy bátor!
Anyukád is ezt szerette volna.
Nem!
Készen áll az omahai transzport?
Igen. Egy PKH-helikopter megy majd értük.
- Hol a nővéred? - Ő nem jön.
Dühös rám, amiért elmegyek.
Hozom a többi táskád.
- Sajnálom a Hope-os dolgot! - Én is.
Folyton próbálom azt gondolni,
hogy a düh segítségével a lelkünk csak elkerüli a szomorúságot.
Vannak, akik nem képesek elbúcsúzni.
Igen.
Nincs értelme menekülni a fájdalom elől, mert az úgyis megvárja azt,
amíg belefáradunk a menekülésbe.
Nekem is csinálsz egy kávét?
Romano odalent vár.
Igen, tudom.
De Romano várhat, nem?
Arra gondoltam, hogy egyszerűbb lenne, ha autópályákon mennénk tovább.
Nem!
Maradunk az eredeti tervnél.
De így nem tudsz hegyet mászni.
Így van.
Velünk jössz!
Nincs szükségetek rám.
Csak feltartanálak titeket, és veszélybe sodornék mindenkit.
- Még szép, hogy szükségünk van rád! - Eleinte kellettem nektek, de már nem.
Bármire képes vagy, Iris.
Bizony.
Hiszek benned!
Abban, akivé váltál.
És abban, aki leszel.
Felix!
Kora reggel indulunk.
Ha kiderült, mi van Leóval, visszajövünk érted.
Jó.
Oké.
Ne aggódj miattunk!
Megoldjuk.
Igen.
Tudom.
Szeretlek, Huck!
Igen, tudom!
Én is téged!
Vigyázzatok magatokra, jó?
Ez baromság!
Várj, majd én!
Tudom, hogy nehéz, de néha ilyen döntéseket kell hozni.
Nem! Ez nem döntés kérdése. Nem kellene erről vitáznunk!
Nézz mélyen a dolgok mögé!
Szépítés nélkül.
Akkor majd rájössz, hogy a célod megtalálni Leót.
Az apádat.
Szerinted Felix nélkül kell tovább mennünk?
Magára is veszélyes lehet odakint.
Ha itt marad, biztonságban lesz.
Életben marad.
Nem ezt akarod?
Szia!
- Huckkal jóban vagytok, igaz? - Igen, miért?
Mit mesélt neked a korábbi életéről?
A hadseregben szolgált. Az anyja gyerekkorában meghalt.
Egy tutajon találtak rá. Miért kérded?
- Mi van, ha nem bízhatunk benne? - Hogy mi?
Nekem valami gyanús benne.
Honnan veszed ezt?
Már egy ideje a fejemben van. Nem tudom megmagyarázni.
Akkor hagyd! Őrültségeket beszélsz.
Gyorsan lemondott Felixről.
Ő sem akarja hátrahagyni őt, de meg kell tennünk.
Ebből mit nem értesz meg?
Ne bízzunk meg benne, mert képes nehéz döntéseket meghozni?
Nem ezt mondtam.
Csak van egy rossz előérzetem vele kapcsolatban. Hinned kellene bennem!
Fel sem tudod fogni, mennyit segített nekem Huck.
Megmentette az életem. Sosem ítélkezett fölöttem.
Arra utalsz, hogy én igen?
Mióta meséltem neked anya haláláról, másképp nézel rám.
Úgy csinálsz, mintha semmi sem változott volna, de nem így van.
Minden megváltozott köztünk. Mindegy, mennyire játszod az ellenkezőjét.
Huck meghallgat.
Megért engem. És igen,
mindent elmondtam neki.
Mi a franc bajod van?
Talán csak nem ismersz annyira, mint azt gondolod.
El akartál menni Omahába?
Nem akartál szólni róla?
Nem.
Beszélnünk kell!
- Az éjszaka kellős közepén? - El kell indulnunk. Most rögtön!
Iris nem fog eljönni Felix nélkül, és csak hátráltatna minket.
Hozom a cuccomat!
Halló?
Felix? Akárki?
Hozzam a táskád?
Nem kell, köszi!
Szívesen segítek. Sokkal nehezebb táskákat is cipeltem már.
Nem kell!
Köszönöm, hogy hittél bennem!
Sokkal erősebb vagyok, mint valaha, és ezt neked köszönhetem.
Köszönöm, Hope!
Örülök, hogy így érzel.
Mindjárt jövök, jó?
Felix, válaszolj!
Kérlek!
Halló? Felix?
Elton? Te vagy az?
Igen. Percyvel vagyok.
Micsoda?
Megtaláltam Percyt, de megsérült.
- Hol vagytok most? - Most?
Úgy 16 kilométerre, délnyugati irányban.
- Magadhoz tértél? Épp segítséget hívok. - Ne!
Huck lőtt le engem.
Elton?
Elton!
- Felix! Eltűntek! - Hogy mi?
Nem találom sem Hope-ot, sem Huckot, sem a cuccukat.
Itt hagytak minket?
- Nem bántad meg ezt az egészet? - Nem.
Néha azt kívánom, bárcsak lenne hozzád egy térképem!
BEÉPÍTETT ÜGYNÖK EGY TUTAJON ÚTON NEW YORKBA
VELE A CÉLSZEMÉLY ÉS 4 KÍSÉRŐ MIND A 4 FELÁLDOZHATÓ
Hol a pisztolyom? Y ÉS 4 KÍSÉRŐ MIND A 4 FELÁLDOZHATÓ