Detta har hänt i "The Walking Dead: World Beyond":
Där är nog pappa.
Din pappa bad mig att ta hand om dig och Hope
så Will tog min plats.
Om vi knäcker koden lär vi oss mer om MRA
så vi kan rädda pappa.
Silas är ingen mördare.
Vi måste se till fakta.
-Percy då? -Vi har letat i timmar.
Jag följer med Silas.
Jag har ljugit, Elton.
Jag visste inte förrän jag såg bilden.
Tvätta dig. Sen pratar vi.
-Ta den här. -Är det pappas?
Här. Du är säkert hungrig.
Ingen sallad. Du minns.
Jaha.
-Hur går det med resursen? -Bra.
Hon är inte redo för integration.
Låt det inte dra ut på tiden.
Ju längre tid det tar desto större risk för kritik.
Även om konsekvenserna blir små.
Om folk tvivlar kan du påminna dem om vad jag gjorde med ansiktet.
Och armen.
Tiden på flotten...
Allt för att de i Omaha skulle lita på mig.
Sen kan du be dem dra åt helvete.
Jennifer...
Det kommer att lyckas. Det ser jag till.
Ge mig mer tid med tjejen bara.
Vi har fått sällskap.
-Det gick inte att undvika. -Allt går att undvika.
Det är av största vikt att få bort henne från de andra.
Jag vet.
Se till att ordna det, till varje pris.
Annars gör vi det.
MR ville väl inte lägga ner mer medel på det här?
Nej, men jag vill att det går vägen.
För din skull.
Därför fick flickorna kartan,
för att vi skulle hålla kursen.
Det gör jag.
Tack för mackan.
Se till att vila ut, Jennifer.
Och ta med den där när du går.
Varför?
Pappa lämnade ju oss.
Men han lämnade klockan åt oss.
Den förde oss samman.
Vi är trygga, trots allt.
Det kanske den gör igen.
Vad var det?
Hur långt bort låg huset?
Några kilometer.
Vi kanske hittar nåt att lappa ihop däcket med också.
Bra, för jag fryser ihjäl.
-Det är kallt i natt. -Ja.
-Kallare än... -Jag fattar.
Jag pratar om vädret.
Du får mig att tänka på Elton och Silas.
-Du är också orolig. -Det är väl klart!
Men vi måste släppa det.
Det var hemskt det som hände med Silas.
Och Elton kanske fryser ihjäl.
Varför vill du inte prata om det då?
Vi letade i timmar och hittade dem inte.
De vill inte bli hittade.
Vi kan inte göra mer.
Det kanske är karma.
-Va? -Det kanske är karma.
Att vi fortsätter utan Silas och Elton.
Felix...
Vadå?
Okej, glöm att jag sa nåt.
Tror du på karma?
-Hur hamnade du i Omaha? -Minns inte riktigt.
Står det inte i pappren?
Huck?
Ett smeknamn.
Scarface var redan upptaget...
Ja?
Jag skulle hålla ett säkerhetsförhör.
Lustigt. Det håller jag på med.
Då...kan du nog sluta med det.
-Vem skickade hit dig? -Dr Bavolar.
Hon överlämnades av Omaha-polisen.
-Hon har varit i armén. -Jag vet vem hon är.
Jag har läst pappren.
Jag har skött de här säkerhetsutredningarna i fyra år.
Utan hjälp.
Du är inte utbildad inom kriminalpsykologi
och beteendelära.
Eller?
Nej. Det verkar rimligt att ta in en psykexpert.
Ingen meddelade mig.
Dr Bavolar sa att vi skulle samarbeta.
Din erfarenhet kan vara till nytta.
-Will Campbell. -Huck.
Vi ska göra några psykologiska test.
Kan jag inte bara skylla allt på min mamma?
Vänta. Här kommer det nog några.
Håll lampan stadigt.
Vad fan? De sitter fast i nåt.
Taggtråd.
Vi måste slå oss förbi. Håll koll bakåt.
Gick det bra?
-Ja då. -Felix!
Huck!
Jag hittar en väg framåt, följ mig.
Felix, vad är det?
Jag skar mig på taggtråden bara.
Är det allt?
Ja. Nu går vi vidare.
VINDEN VINNER ALLTID
TILL ELTON, MIN LILLE UPPTÄCKARE
Hallå?
Du...
Hur hittade du mig?
Vi behöver nåt av gummi, vattentätt,
så vi kan åka vidare.
DAGS ATT TÄNKA PÅ FRAMTIDEN
-Stället är säkert hemsökt. -Hela världen är hemsökt.
Huset har nog evakuerats, men var försiktiga.
Vi går och tittar.
Följ med mig, Hope.
Vi ses sen.
Kom nu.
Jag bits inte.
Jag måste vara ärlig:
Det känns som att du undviker mig ibland.
Det var tur att Hope hittade dig.
Du kunde ha tränat med oss.
Du frågade aldrig.
Hope behövde det. Struktur, disciplin...
Hon tänkte försöka rymma till Omaha.
Det visste du väl?
Ja. Visst.
Ni två är så olika.
På några veckor förstod du sånt som tog Hope månader.
När jag var sexton var jag som hon.
Gick på känn.
Jag ville vara som du.
Du har disciplin och principer.
Det där talet du höll om att du inte litar på Medborgarrepubliken.
Jag fattar.
Men din pappa kanske inte är så illa ute som vi tror.
Varför säger du så?
Ibland är det lätt att överanalysera.
Särskilt när man är smart som du.
Vi borde leta vidare.
Gå inte in dit.
Människorna som bodde här är fortfarande kvar.
De lever inte.
Jag kollar här borta.
Det finns inga fler hus i närheten.
Vi får lämna bilen och gå resten av vägen.
Är du säker?
Ja.
Vi kommer att stöta på bergsterräng.
Kan du klättra med ditt ben?
Visst.
Jag hämtar tjejerna, vi ses utanför.
Du brukar lämna din jacka hemma hos mig.
Det är min gamla.
Ta det lugnt, det är ingen tandborste.
Lägg av!
-Jag gör pannkakor, du lagar middag. -Visst.
Vet du vad som behövs här?
Vinglas, handdukar, smörgåsgrill, en ny matta...
En lampa kanske.
Ja, och...
En hund.
Nej du.
Man kan adoptera hundar i dag.
-Om jag ser en valp... -Nej, sa jag.
Okej... Vad är det med dig?
Du har varit så sur på sistone.
Leo vill att jag stannar och tar hand om tjejerna medan han är borta.
Är det så illa? Ett säkerhetsteam
kan vara borta i flera månader, till och med år.
Han tycker att du är bra för mig.
Så han är smart!
Han kanske vill att jag stannar på grund av oss.
För att du är lycklig?
Det är tillåtet, ifall du inte visste det. Här.
Jag har honom att tacka för allt.
Han behövde inte rädda mig. Men det gjorde han.
-Om nåt händer honom... -Inget kommer att hända.
Förutom Huck är du och jag bäst rustade för att...
-Säg till Leo att du vill åka. -Det kan jag inte.
Jag lovade honom att skydda Hope och Iris.
Du kan inte stanna, inte åka...
Du blir olycklig hur som.
Du tror inte att nån annan klarar av det.
Jag får inte ens ge dig en kopp kaffe.
Vad pratar du om?
Bara för att han räddade ditt liv
behöver du inte leva bara för honom.
Varför gör du det här?
Jag kommer att dö, vet du väl.
Jag måste försöka rädda dig.
Varför det?
Vinden... Den förde mig till dig.
Det är ett tecken på att jag ska rädda dig.
Vinden...
Den kan man inte stå emot.
Den tog din pappa.
Och din mamma... Det var som en jävla orkan.
-Hon började skjuta... -Sluta!
Sluta med det där, jag är inte alls som mamma!
Är du som Hope?
Hon var så liten.
Mamma hade ingen ursäkt.
Om du verkligen tänker rädda mig
borde du försöka lappa ihop mig
innan jag förblöder.
Du pratar inte egentligen. Det här är en stressreaktion.
Bla, bla, bla... Vet du vad jag tror?
Du är rädd.
Rädd för att ta reda på vad Silas gjorde med skiftnyckeln.
Nej.
Jag är inte rädd.
Ser man på, Rocket Man.
Jag blev skjuten.
Nåt slags avspärrning.
Det finns en till längre fram. Vi får gå runt.
Vi går via gränden.
Vi klarar det.
Snabba på, Carlucci!
Visst...
Fan!
Ta det lugnt, det är inte så illa. Här...
Så ja.
Jag kollar om det har blivit värre.
Hur kunde ett fall orsaka det där?
Nej, jag gjorde illa mig på taggtråden i går.
Det blev värre när du hoppade.
-Jag borde ha sagt nåt. -Ja.
-Vi kunde ha saktat ner. -Jag är ledsen. Okej?
Det är jag verkligen.
Men det är inte så illa.
Jag började äta antibiotika för säkerhets skull.
Och smärtan stör mig inte.
Vi löser det på nåt sätt.
Ja...
Vi kanske kan stabilisera benet på nåt sätt för att underlätta.
Vi hittar nåt.
Herregud, Felix.
Du kan inte gå på ett tag, det vet du.
Tänk att vi har två mästerkockar.
Morötterna kunde ha varit bättre...
-Jag lagade morötterna. -Jättegoda!
Jag hörde
att de lägger till en person till din säkerhetsstyrka.
Det stämmer.
Jag trodde på Dwyer.
Men hon sa att det inte var hon.
Varför frågar de inte vem du vill ha?
Det är jag.
Va?
Hämtar ni efterrätten, flickor?
Jag förstår inte.
-Varför? -Det är inte hans fel.
Jag bad att få följa med.
Will sa att du ville det här,
men att du inte vågade fråga.
Felix.
Jag vill bara ditt bästa.
Visst...
Jag går ut till flickorna.
Jag åker för din skull.
Så du slipper oroa dig för honom.
Och när jag är tillbaka kanske allt är annorlunda.
Vill du att jag ska vara annorlunda?
Jag älskar dig, Felix.
Jag älskar dig så mycket.
Men det är inte din sak att hjälpa alla.
Du måste försöka släppa det där
och lita på andra människor.
På mig.
Kom igen, Percy.
Snälla vakna.
Vem gjorde det här?
Var det...
Spelar det nån roll? Jag är inte verklig.
Vad är det där?
Ett grötomslag för infektionen.
Såvida det inte är nåt allvarligt som stafylokocker...
Det här är slöseri med tid.
Hörru, manchesterkostymen.
-Jag kommer att dö. -Nej!
Det är inte över.
Inte? Titta bakom dig.
Jag är så trött på att leta.
Vad håller vi på med?
Det vet du.
Felix kommer aldrig att kunna gå ända till forskningsanläggningen.
Om han inte kan springa...
Felix har skyddat oss i flera månader. Nu skyddar vi honom.
Tänk om en extra vecka gör skillnaden mellan att pappa överlever...
Vad menar du? Skulle vi lämna honom?
Nej, jag menar bara...
-Nåt måste vi göra. -Vi lämnar honom inte.
Jag önskar att jag hade en karta för att förstå dig.
-Jag kommer ändå att dö. -Nej, jag tänker rädda dig.
Det gör inget.
Du borde rädda dig själv.
Nej. Jag är inte som hon.
Elton.
Lyssna på mig nu. Se dig omkring.
Det är kört för mig.
Men inte för dig.
Det är lugnt. Vi har lite tid.
Sätt dig.
Visst är världen galen?
Ibland gör folk oss besvikna, men...
Den är vacker.
Du är inte bara killen bakom kameran längre.
Du är ute i världen nu.
Det skulle inte bli så här.
Så är det jämt.
Du ville inte att jag skulle dö.
Det var ädelt av dig.
Men att försöka rädda nån som nog redan är död?
Det är inte värt det.
Du kan leva, Elton.
Och rädda andra längre fram.
Folk som kan förändra världen.
Den kan inte förändras.
-Om 15 år kommer vi att... -Vara utrotade?
Är du säker på det?
Ja. Mamma studerade...
Hon hade nog större förtroende för folk än du tror.
Om hon trodde att allt var över
varför skaffa en son?
Eller din syster?
Jag tror
att vad hon än skrev i manuskriptet
så trodde hon innerst inne att vi har en chans.
En stor vacker värld väntar på dig, Elton.
Gå.
Slåss för den, var modig.
Hon visste att du kunde.
Nej.
Är transporten till Omaha klar för avfärd?
Ja. De hämtas där av MRA-helikoptern.
-Var är din syster? -Hon kommer inte.
Hon är arg för att jag åker.
Jag hämtar resten av bagaget.
Vad tråkigt med Hope.
Ja.
Jag försöker tänka att...
...ilska bara är själens sätt att slippa vara ledsen.
Vissa står inte ut med avsked.
Det tjänar inget till att springa från smärta.
Den väntar bara in dig.
Till sist orkar du inte springa mer.
Får jag också lite kaffe?
Romano väntar vid transporten.
Tja...
Romano kan väl vänta?
Jag tänkte att det vore enklare att gå längs motorvägar.
Nej.
Vi håller oss till planen.
Du klarar inte terrängen.
Nej.
Du följer med oss.
Ni behöver inte mig.
Jag skulle bara sinka er och försätta er i fara.
Klart vi behöver dig.
Ni gjorde det i början, men inte nu.
Du är fullt kapabel, Iris.
Så är det.
Jag tror på dig.
Jag tror på den person du har blivit.
Den du håller på att bli.
Felix...
Vi åker i morgon bitti.
När vi vet hur läget är med Leo kommer vi tillbaka.
Ja...
Okej.
Oroa dig inte för oss.
Vi fixar det.
Ja.
Jag vet.
Jag älskar dig, Huck.
Ja, det gör du.
Och jag älskar dig.
Var försiktiga, okej?
Det här är skitsnack!
Jag går.
Ibland måste man fatta tuffa beslut.
Nej! Vi borde inte ens överväga det här!
Titta efter riktigt ordentligt.
Inget skitsnack.
Om du gör det förstår du att ditt syfte är att hitta Leo.
Din pappa.
Så vi borde åka utan Felix?
Det är farligt för honom där ute.
Här är han trygg.
Han överlever.
Är inte det vad du vill?
Hej.
Du och Huck står varann nära, va?
Ja. Hur så?
Vad har hon berättat om sitt tidigare liv?
Hon var i det militära.
Mamman dog när hon var liten.
Hon hittades på en flotte. Varför frågar du det?
-Tänk om vi inte kan lita på henne? -Va?
Det är nåt konstigt med henne.
Varför säger du så?
Jag kan inte förklara det.
Gör inte det, då! Det låter helt knäppt.
Hon var så snabb att dumpa Felix.
Huck vill inte lämna Felix men vi måste.
Fattar du inte det? Är hon opålitlig för att hon fattar tuffa beslut?
Så sa jag inte.
Men nåt stämmer inte, du måste lita på mig.
Huck har ställt upp för mig på så många olika sätt.
Hon räddade mitt liv.
Hon dömer mig inte.
Men det gör jag?
Ända sen jag berättade hur mamma dog ser du annorlunda på mig.
Vi låtsas bara att allt är som vanligt.
Allt har förändrats mellan oss.
Även om vi inte låtsas om det.
Huck lyssnar.
Hon förstår.
Och ja...
Jag berättade allt för henne.
Vad är det med dig egentligen?
Du kanske inte känner mig så väl som du tror.
Hade du tänkt åka till Omaha?
Tänkte du ens säga nåt till mig?
Nej.
Vi måste prata.
-Det är mitt i natten. -Vi måste åka nu.
Iris åker inte utan Felix och han kommer bara att sinka oss.
Jag hämtar mina grejer.
Hallå?
Felix? Nån?
Ska jag bära din ryggsäck?
-Tack. -Det är lugnt.
Jag har burit tyngre...
Nej.
Tack för att du tror på mig.
Jag är starkare än nånsin förr.
Det är tack vare dig.
Tack, Hope.
Kul att du känner så.
Kan du vänta här en stund?
Kom igen, Felix. Svara.
Snälla.
Hallå? Felix?
Elton?
Är det du?
Ja. Jag är med Percy.
Va?
Percy är skadad.
-Var är ni? -Vi är cirka...
...sexton kilometer åt sydväst.
Jag försöker skaffa hjälp!
Nej.
Det var hon som sköt mig.
Elton?
Elton.
Felix. De är borta.
Hope och Huck. De är borta och deras saker också.
Har de lämnat oss?
Du ångrar dig inte?
Nej.
Jag önskar att jag hade en karta för att förstå dig.
FLOTTE
AGENT INFÖRD VIA FLOTTE PÅ VÄG TILL NEW YORK
MED RESURS + FYRA ANDRA ALLA FYRA OVÄSENTLIGA
Var är mitt vapen? DRA ALLA FYRA OVÄSENTLIGA